Jász-Nagykun-Szolnok Megyei Bíróság
11.K.27.197/2009/22. szám

A MAGYAR KÖZTÁRSASÁG NEVÉBEN!

A Jász-Nagykun-Szolnok Megyei Bíróság dr. Pataky Csaba ügyvéd által képviselt  I. rendű és II. rendű felperesek - a Jász-Nagykun-Szolnok Megyei Kormányhivatal alperes ellen, építési ügyben hozott közigazgatási határozat bírósági felülvizsgálata iránt indított perében meghozta a következő

í t é l e t e t :

A felperesek keresetét elutasítja.

Kötelezi a felpereseket, hogy személyenként fizessenek meg az alperesnek 30.000 - 30.000 (Harmincezer - Harmincezer) forint perköltséget 15 nap alatt.

Kötelezi a felpereseket, hogy a Jász-Nagykun-Szolnok Megyei Bíróság Gazdasági Hivatala felhívására térítsenek meg együttesen 3.000 (Háromezer) forint költséget.

Kötelezi a felpereseket, hogy személyenként az Államnak felhívásra térítsenek meg 16.500 (Tizenhatezer-ötszáz) forint eljárási illetéket.

Az ítélet ellen nincs helye fellebbezésnek.

I n d o k o l á s :

A megyei bíróság a per iratai, a peres felek nyilatkozatai, Szakértő-1 igazságügyi építész szakértő szakvéleménye, Tanú-1, Tanú-2, Tanú-3, Tanú-4, Tanú-5 és Tanú-6 tanúvallomása alapján az alábbi tényállást állapította meg:

A felperesek 2005-ben szerezték meg a Település-1 külterület 1. helyrajzi számú, természetben Település-1, Utca,házszám szám alatti lakóház, udvar, gazdasági épület megjelölésű, MK-1 övezeti besorolású ingatlan ½ - ½-ed tulajdoni hányadát. 

A tulajdonszerzést követően az ingatlanon álló 12 x 8,5 méter alapterületű gazdasági épületet újjáépítették. Az újjáépítésre 2006-2007. évben került sor. Az újjáépítés következtében az épület tartófalai majdnem kizárólagosan újjak, a tető szerkezete pedig egyértelműen új. A födém és a tetőszerkezet egyidőben, egy szerkezeti rendszerként épült, a körítő falak építése után, azokra támaszkodva. Az újjáépített épület lakóépület célját szolgálja.

Tanú-2 1. települési lakosnak a felperesek ingatlana körül található a szántóföldje. Tanú-2 2006., illetve 2007. évben az épület újjáépítését észlelte. Az újjáépítés során keletkezett sittet a Tanú-2 ingatlanán lévő anyaggödörbe tárolták, amelyet Tanú-2 szóvá tett.

Tanú-3 1997. és 2008. között a felperesek tanyaszomszédja volt. 2006-2007. évben észlelte amint a felperesek ingatlanán lévő kisebb épület eltűnt, azt körbefalazták és új tetőt helyeztek el rajta.

2007. március 31-én Tanú-5 és Tanú-6 a Település-1 Város Polgármesteri Hivatal köztisztviselőjeként a felperesek ingatlanán lakossági panaszbejelentés kivizsgálása végett megjelent, melyen Tanú-4, a felperesek szülője is részt vett, aki aláírta azt a jegyzőkönyvet, melyben a helyszíni szemle megállapításaként a köztisztviselők azt rögzítették, hogy „az újonnan 12 x 8,5 méter alapterületű építmény 2 éve lett (építési engedély köteles munkálatokat végzett) újból felépítve.”.

A felperesek a 2007. április hónapban kelt fennmaradási engedélyezési tervükben, mely „gazdasági épület újjáépítése” elnevezést viseli, előzmények címszó alatt akként nyilatkoztak, hogy „a fennmaradási engedéllyel érintett épület egy összedőlt gazdasági épület helyén, annak újjáépítéseként építési engedély nélkül épült.”.

A hatósági felhívásra felperesek által benyújtott fennmaradási engedély iránti kérelemre Település-1 Város Jegyzője 2007. június 26-án meghozta határozatát és a felpereseknek a gazdasági épület fennmaradása irányuló kérelmét elutasította, egyúttal kötelezte a felpereseket, hogy az épületet a határozat jogerőre emelkedésétől számított 60 napon belül bontsák el. 

Az elsőfokú hatóság hivatkozott arra, hogy a helyi építési szabályzatról szóló 21/2005. (VI.24.) számú önkormányzati rendelet (a továbbiakban: HÉSZ) szerint az ingatlan nem beépítésre szánt, kertes, mezőgazdasági övezetbe tartozó terület, amelyen a már meglévő lakó- és gazdasági épületek megtarthatók és felújíthatók és azon a 253/1997. (XII.20.) Kormányrendelet (a továbbiakban: OTÉK) 29.§-a szerinti építmények helyezhetők el azzal, hogy a beépítettség a 3%-ot nem haladhatja meg. Mivel a felperesek ingatlanának a beépítettsége 8,6%-os és a kérelem újjáépített épület engedélyezésére irányult, a kérelem teljesítésére nem látott lehetőséget az 1997. évi LXXVIII. törvény (a továbbiakban: Étv.) 18-19.§-a, a 31.§-a, valamint a 48.§-a alapján.

A felperesek fellebbezése folytán eljárt alperes a 03-1471/2007. számú határozatával az első fokú határozatot helybenhagyta. Az alperes megállapította, hogy az elsőfokú hatóság helyesen állapította meg az OTÉK fogalom-meghatározása alapján, hogy a felperesek ingatlanán nem felújítás, illetve helyreállítás, hanem új építés történt. A tisztázott tényállás alapján az elsőfokú hatóság jogszerű és megalapozott határozatot hozott. A beépítettséget jelentősen meghaladó épület átalakítással nem tehető szabályossá, ezért a bontását kellett elrendelni.

A felperesek keresetükben a határozatok hatályon kívül helyezését kérték. Állították, hogy az épület már a tulajdonszerzésükkor az ingatlanon állt, azon csak részleges bontást végeztek, a kérelem elutasítása, a bontás elrendelése ezért jogsértő. Állították, hogy több mint 10 éve már áll az épület az ingatlanon, amelyen némi munkát, felújítást, átépítést végeztek. Mindez azonban nem volt engedélyköteles. Álláspontjuk szerint 10 év eltelt az épület építése óta, ezért a HÉSZ-nek a beépítettségi küszöbre vonatkozó rendelkezései már nem vehetők figyelembe.

Az alperes a határozata indokolásában foglaltakat fenntartva, a kereset elutasítását kérte.

A Jász-Nagykun-Szolnok Megyei Bíróság 11.K.27.250/2007/5. számú keresetet elutasító ítéletét a Legfelsőbb Bíróság a Kfv.II.39.133/2008/9. számú végzésével hatályon kívül helyezte és az elsőfokú bíróságot új eljárásra és új határozat hozatalára utasította.

A Legfelsőbb Bíróság a felperesi bizonyítási indítványok teljesítését rendelte el annak megállapítására, hogy a megmaradt korábbi építményrészekre tekintettel felújításnak vagy teljesen új építésnek minősül az elvégzett munka.

A megyei bíróság a perben Szakértő-1 igazságügyi építész szakértőt rendelte ki, aki szakvéleményében nem zárta ki, hogy az adott perbeli épület egyes belső - nem körítő - falainak egyes szerkezeti részlete valamilyen eredeti épület alkotóeleme volt, de komplett teljes fal felhasználását sem feltételezte, teljes, eredeti helyiség meghagyását pedig kizárta. Az épület tartófalai megállapításai szerint majdnem kizárólagosan újak, a tető szerkezete pedig egyértelműen új.

Az alperes a Földmérési és Távérzékelési Intézet ortofotó kivágatait becsatolva azt igazolta, hogy 2005-ben a felperesek ingatlanán még az újjáépített épület nem látható, a légi fénykép a korábbi, méretében kisebb és más színű tetőszerkezetű épületet ábrázolja, míg a 2007. évi légi fénykép már méretében megnagyobbodott és egyéb fotókkal is bemutatott színű tetőszerkezetű épület található az ingatlanon.

Tanú-2 és Tanú-3 tanúvallomását a bíróság hitelt érdemlőnek találta. Mindkét tanú vallomásában 2006-2007. évre helyezte a korábbi építmény újjáépítését. 

A bíróság meghallgatta Tanú-1-et, a felperesek szülőjét, aki tanúvallomásában azt állította, hogy 1989-1996-97. között történt az épület felújítása. Állította, hogy már 1996-ban is az épület úgy nézett ki, ahogy a 2007. évi hatóság által készített fényképfelvételeken látható.

A bíróság Tanú-1 tanúvallomását nem vette figyelembe ítélkezésekor. A tanúvallomással ellentétben az alperes ortofotó kivágatokkal igazolta, hogy 
2000-ben és 2005-ben a perbeli épület még eredeti formájában és állagában látható és csak a 2007. évi légi fényképen ábrázolódik újjáépített formában. Ezen túlmenően Tanú-1 tanúvallomásával szemben Tanú-2 és Tanú-3 tanúvallomása is 2006-2007. évi újjáépítésre utal.

A bíróság ezen kívül figyelembe vette Tanú-4-nek a 2007. március 21-i helyszíni szemléről készített jegyzőkönyvi aláírását is, melyben Tanú-4 a köztisztviselők azon megállapítását aláírta, miszerint az építmény 2 éve lett újból felépítve. 

A bíróság Tanú-5 és Tanú-6-t is tanúként hallgatta meg, akik elmondták, hogy a jegyzőkönyvbe Tanú-4 által diktáltak kerültek. Mindkét  tanú előadta, hogy szemrevételezéssel is megállapítható volt a Tanú-4 által előadottak helyessége.

Bár az elsőfokú hatóság felhívására nyújtották be a felperesek a fennmaradási engedély iránti kérelmüket, azonban az ahhoz elkészített fennmaradási engedélyezési tervben a felperesek is akként nyilatkoztak, hogy egy összedőlt gazdasági épület helyén, annak újjáépítéseként épült a perbeli épület. 

A bíróság mindezen bizonyítási eszközök alapján kétséget kizáróan megállapította, hogy a perbeli épület a hatósági szemlét megelőző 1-2 éven belül épült újjá. Nem helytálló a felperesek azon hivatkozása, miszerint 10 éves határidő eltelte miatt a HÉSZ-nek a beépítettségi küszöbre vonatkozó rendelkezései már nem vehetők figyelembe. 

A megyei bíróság megállapította, hogy a felülvizsgálni kért határozatok tényállása megalapozott, az irányadó és a határozatokban kellően részletezett jogszabályi rendelkezéseket a hatóságok helyesen értelmezték és alkalmazták, ezért a megyei bíróság a nem alapos felperesi keresetet elutasította.

A megyei bíróság a Pp. 78.§-a alapján kötelezte a felpereseket perköltség viselésére. A perköltség mértéke magában foglalja a jogtanácsosi munkadíjat, az ortofotó beszerzésének költségét is, mely számlával igazoltan 25.425 forint volt. 

A megyei bíróság 3.000 forint előlegezett és tanúknak utalványozott útiköltség megfizetésére is kötelezte a pervesztes felpereseket, valamint a 6/1986. (VI.26.) IM. rendelet 13.§-a alapján a le nem rótt eljárási illeték viselésére.

S z o l n o k, 2011. január 26.

	Dr. Kis István sk. megyei bíró 	

Z á r a d é k:

A bíróság fenti ítélete 2011. január 26. napján jogerőre emelkedett.

S z o l n o k, 2011. január 26.

Dr. Kis István sk. megyei bíró 		

A kiadmány hiteléül: