A KÚRIA
mint felülvizsgálati bíróság

Kfv.III.37.159/2012/8.szám

A Kúria ügyvéd által képviselt felperesnek, alperes ellen, építési ügyben hozott közigazgatási határozat bírósági felülvizsgálata iránt indult perében, a Fővárosi Bíróság 2011.november hó 15.napján kelt 10.K.32.752/2010/15.sz. ítélete ellen felperes által 16. sorszám alatt benyújtott felülvizsgálati kérelem folytán a 2013.január hó 16.napján megtartott nyilvános tárgyaláson meghozta az alábbi 

í t é l e t e t :

A Kúria a Fővárosi Bíróság 10.K.32.752/2010/15.számú ítéletét hatályában fenntartja. 

Kötelezi felperest, hogy tizenöt napon belül fizessen meg alperesnek 30.000.-/Harmincezer / forint felülvizsgálati perköltséget. 

Kötelezi felperest, hogy fizessen meg az Államnak - külön felhívásra - 70.000.-/Hetvenezer / forint felülvizsgálati eljárási illetéket. 

Az ítélet ellen további felülvizsgálatnak helye nincs. 

I n d o k o l á s :

Felperes a  hrsz-ú 8897 m2 területű, osztatlan közös tulajdonban álló ingatlan egyik tulajdonosa. Felperes tulajdonostársának bejelentése alapján az elsőfokú építési hatóság 2005.június hó 14. napján helyszíni szemlét tartott a perbeli ingatlanon, ahol egy kb.100 m2 alapterületű földszintes épület főfalai álltak, és a kb. 60 m2-es emeleti rész a koszorú gerendáig elkészült, a tető építését még nem kezdték el. Az épület akkori állapotának dokumentálására fényképfelvétel készült. 

A tárgyi ingatlan az Óbuda Békásmegyer Önkormányzat Képviselő-testületének 32/2001./X.30./ÖK számú rendeletével /ÓBVSZ/ elfogadott Kerületi Városrendezési Szabályzata szerint E-TGB-III-2 „turisztikai erdőterület meglévő épülettel" megjelölésű övezetbe tartozik. Az OBVSZ 132.§ /3/ bekezdése alapján az övezetbe a rendelet hatályba lépése előtt már meglévő lakóépület felújítható, korszerűsíthető, tetőtere - a tetőtér kubatúrájának bővítése nélkül - beépíthető, de alapterületi bővítése, emeletráépítés nem megengedett.

Az engedély nélkül épített épületszerkezetek fennmaradását az elsőfokú hatóság nem engedélyezte.
Az elsőfokú építésügyi hatóság többször megismételt  eljárásban szakértő bevonásával, a tulajdonostársak, szomszédok nyilatkozatainak beszerzésével megkísérelte tisztázni, hogy az építési munkák megkezdése előtt a perbeli ingatlanon milyen épület állt. A közigazgatási eljárásba bevont szakértő szakvéleménye szerint az ingatlanon álló eredeti épület hagyományos szerkezetű, feltételezhetően csömöszölt beton sávalapra épített, harántfalas, téglafalú, előregyártott vasbetongerendás födémmel fedett, ismeretlen formájú tetővel és tetőfedéssel borított földszintes, magastetős, alápincézetlen épület volt. Az épület földszintjét  2003 évben felperes teljes egészében felújította,  2005 évben elbontotta a földszintes épületrész feletti tetőt és a földszintnél nagyobb alapterületű emeletráépítést készített. Engedély nélküli építkezésnek a tetőtéri szint építése tekinthető.

A lefolytatott részletes bizonyítási eljárást követően az elsőfokú hatóság határozatával kötelezte felperest az építési engedély nélkül épített tetőtéri szint lebontására illetőleg arra, hogy a földszinti épületrész állékonyságát, védelmét biztosítsa és a munka elvégzéséhez szükséges kérelmeket az elsőfokú hatósághoz nyújtsa be.

Felperes fellebbezése folytán alperes jogelődje 2010.február hó 19.napján kelt 50-1704/1/2010.számú határozatával az elsőfokú határozatot az indokolás részbeni megváltoztatásával helybenhagyta. Rögzítette, hogy a felperes által elvégzett építési munka nem a meglévő tetőtér beépítésére irányult, hanem egy teljesen új építményszint és magastető létrehozására, amely ellentétes az OBVSZ 132.§/3/bekezdésében foglaltakkal. Az épített környezet alakításáról és védelméről szóló 1997. évi LXXVIII. törvény (a továbbiakban: Étv.) 48. § 
/1/-/2/ bekezdésében foglalt feltételek nem állnak fenn, fennmaradási engedély nem adható, az épület csak az eredeti állapot visszaállításával tehető szabályossá. A szabálytalan építési tevékenység az épület megnövelt tömegéből fakadóan jelentős, csak bontással elhárítható érdeksérelmet okoz és negatívan hat az építési erkölcsre is. 

Felperes az alperesi jogelőd határozatával szemben keresetet terjesztett elő kérve annak hatályon kívül helyezését és az alperes új eljárásra kötelezését. Álláspontja szerint a tényállást mind az első, mind a másodfokú közigazgatási szerv tévesen állapította meg, illetve az alkalmazott jogszabályokat is tévesen értelmezte, azokból helytelen jogi következtetést vont le, az alkalmazott szankció az Étv. vonatkozó rendelkezésével nem áll összhangban, sérti a szakszerűség és az ügyféllel való együttműködés alapelveit. Hangsúlyozta, hogy telkén nem kezdett új épület építésébe, hanem a már meglévő 10 évnél régebben épült, felújításra szoruló épület tetőterének - kubatúra bővítés nélküli - beépítését, korszerűsítését végezte. Az általa elvégzett munkálatokat a tető természetes elhasználódása tette szükségessé. Mindezért kizárólag az építést megelőző eredeti állapot helyreállítása rendelhető el, arra nincsen jogi lehetőség, hogy a közigazgatási szerv az eredeti állapot helyreállítása helyett az állékonyság, a rendeltetésszerű használat és az épületszerkezetek védelmének biztosítását írja elő. Az nem nyert bizonyítást, hogy az építési tevékenység folytán az épület tömege megnőtt volna, de az sem, hogy az építkezés bárkinek érdeksérelmet okozna, illetve az csak bontással lenne elhárítható. Megítélése szerint a bontási kötelezettség előírása nem indokolt. Tekintettel arra, hogy a tetőtéri szint bontása bontási engedélyhez kötött tevékenység, ennek megvalósíthatóságát a hatóságnak vizsgálnia kellett volna. Sérelmezte továbbá, hogy kötelezést írtak elő részére anélkül, hogy az eredeti állapot egyáltalán tisztázásra került volna. 

A Fővárosi Bíróság jogerős ítéletével a felperes keresetét elutasította. Hangsúlyozta a bíróság, hogy az építésrendészeti eljárás kizárólag a tetőtéri szintre korlátozódott. Az országos településrendezési és építési követelményekről szóló 253/1997.(XII.20.) Korm.rend. (a továbbiakban: OTÉK) 1.sz. melléklet 30.pontjában, 47. pontjában, 102. pontjában rögzített fogalom meghatározások csak a hatóság által a helyszíni szemlén feltárt, 2005-ben tudomására jutott állapottal együtt voltak vizsgálhatók. A helyszíni szemlén készített fényképfelvételek bizonyítékul szolgáltak ahhoz, hogy a földszintes épület főfalai álltak, a tetőtér a koszorúgerendáig készült el. A fényképek meglévő tetőteret, annak bármilyen megtartandó szerkezeti elemét, megmaradó állapotot nem mutattak, csupán a tetőszerkezet teljes hiányát.  Erre az építési tevékenységre sem a felújítás, sem a korszerűsítés, sem a meglévő tetőtérben történő kubatúra bővítés nélküli beépítés nem volt rávetíthető. Az alperes helyesen minősítette a felperesi építési tevékenységet új tetőtéri szint építésének, hiszen a teljes bontást követően az új építésre vonatkozó előírások alkalmazandók.  Felperes olyan új tetőtér beépítést végzett, amely az OBVSZ szerint nem megengedett. 

A jogerős ítélet ellen felperes nyújtott be felülvizsgálati kérelmet, melyben elsődlegesen kérte annak hatályon kívül helyezését és a kereseti kérelmének megfelelő döntés hozatalát, másodlagosan a jogerős ítélet hatályon kívül helyezését és az elsőfokú bíróság új eljárásra utasítását. Álláspontja szerint a jogerős ítélet sérti az Étv. 47. § /1/-/2/ bekezdését, a közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás általános szabályairól szóló 2004. évi CXL. törvény (a továbbiakban: Ket.) 1. § és 50. § /1/ bekezdésének előírásait, valamint a Polgári perrendtartásról szóló 1952. évi III. törvény (a továbbiakban: Pp.) 336.§/2/bekezdésében foglaltakat. Vitatta az új építés tényét, továbbá azt is, hogy a perbeli ügyben az Étv. 48. § /2/ bekezdés a./ és b./ pontjában rögzített fennmaradási engedély megadása, vagy a szabályossá tétel lehetősége forgalmilag kizárt lenne. Nem vonta kétségbe, hogy építési engedély nélkül végzett építési engedélyhez kötött tevékenységet, azonban az általa végzett munkálatokat az épületen található tető természetes elhasználódása tette szükségessé, mely célját és módját tekintve nem ütközött az ingatlanra vonatkozó jogszabályi rendelkezésekbe. Sérelmezte, hogy az ítélet nem tért ki a bontás jogi lehetetlenségére, és a közigazgatási szervek nem folytattak le bizonyítást sem a meglévő épület felújítását megelőző állapotra, sem arra nézve, hogy a tetőtér kubatúrája vagy az alapterülete változott-e. Ezen feltételek hiányában a tetőtér bontása nem rendelhető el. Hivatkozott továbbá arra, hogy a felperessel azonos besorolású környékbeli telkeken számos épület található. Az ingatlan övezeti besorolása a valós helyzetnek nem megfelelő kényszermegoldás, mivel a terület erdő területi besorolása nem fedi a tényleges állapotot. Az ingatlan az ingatlan-nyilvántartásban „gyümölcsös és út"   művelési ágban szerepel, míg az építési szabályzatokban erdő területként került megjelölésre. A közelmúltban megkezdődött a jogi helyzet rendezéséhez vezető folyamat, a várhatóan elfogadásra kerülő új szabályozás szükségtelené teszi a közigazgatási eljárásokban több alkalommal előírt bontási kötelezettséget és lehetőség nyílik a fennmaradási engedély kiadására. Erre tekintettel kérte a per tárgyalásának felfüggesztését a Kerületi Szabályozási Terv elkészítésére és elfogadására vonatkozó eljárás befejezéséig. 

Alperes felülvizsgálati ellenkérelmében a jogerős ítélet hatályban való fenntartását kérte hangsúlyozva, hogy a felperes által elvégzett építési munka bizonyítottan nem a meglévő tetőtér beépítésére irányult, hanem egy teljesen új építményszint és magastető létrehozására, amely ellentétes az OBVSZ 132. § /3/ bekezdésében foglaltakkal. 

A felülvizsgálati kérelem nem alapos.

A Kúria előrebocsátja, hogy a felperes a per tárgyalásának felfüggesztésére irányuló kérelmét a Pp. 152. §-ában foglalt feltételek hiányára tekintettel nem látta indokoltnak, ezért teljesítését mellőzte, figyelemmel arra, hogy a Kerületi Szabályozási Terv esetleges módosítása a jelen per eldöntése szempontjából relevanciával nem bír. A határozatok jogszerűségét a meghozatalakori tényállás és jogi szabályozás alapján kell felülvizsgálni. A periratokból megállapíthatóan  az eljárás 2005 júniusában indult, így az akkor hatályban lévő Kerületi Városrendezési Szabályzat alapulvételével kellett felperes építkezését, annak jogszerűségét, illetőleg annak jogkövetkezményeit megítélni. Mindezeken túl a felperes által hivatkozott házi szabályozás megalkotása, módosítása az önkormányzat jogalkotási tevékenysége, mint ilyen nem államigazgatási hatáskörbe tartozó kérdés, ekként a Pp. 152. § /1/ bekezdésére hivatkozással a felperesi kérelem teljesítése fel sem merülhet. 

Az ügy érdemét tekintve rögzíthető, felperes maga sem vonta kétségbe, hogy építési engedély nélkül végzett építési tevékenységet megsértve ezzel az építésügyi előírásokat. Helytálló azon felperesi hivatkozás, hogy a többszörösen megismételt közigazgatási eljárásban sem sikerült tisztázni, hogy az ingatlanon a felperesi építkezést megelőzően milyen formájú tetővel és tetőfedéssel borított épület állt. Azt azonban rögzítette  építészmérnök szakértői véleményében, hogy az eredeti épület egy „L" alakú, földszintes, magastetős, alápincézetlen épület volt. 2005.június 14-én, az eljárás megindulásakor a helyszíni szemlén készített fényképfelvételek egyértelműen igazolják, hogy felperes az eredeti épület tetőszerkezetét, tetőtéri szintjét elbontotta és teljesen új tetőtéri szint építését kezdte meg, amit az építésrendészeti eljárás folyamatban léte alatt a hatóság tiltó rendelkezése ellenére be is fejezett. 2007-ben szakértő által felmért állapot és készített fényképfelvételek szerint a tetőtéri szintnek a közbenső felmenő falai és válaszfalai a vakolattal és alapfestéssel együtt elkészültek, a nyílászárók beépítése megtörtént, kivéve a belső ajtókat. A tetőtéri szintet lezáró tetőfedés, és az épületgépészeti alapvezetékek szintén elkészültek és a helyiségek világítási hálózata is. 
A szakvélemény azt is rögzíti, hogy a tető elbontása után felperes a földszintnél nagyobb alapterületű emeletráépítést készített.

Mindezekre tekintettel a bíróság helyesen állapította meg, hogy a felperes által építési engedély nélkül végzett építési tevékenység nem tekinthető teljes egészében az OTÉK 1. számú mellékletében foglalt fogalom meghatározás alapján felújításnak, korszerűsítésnek, mivel a jogszabály szerint ez csak meglévő épületen, építményen végezhető és nem vitásan az ingatlanon korábban meglévő épület tetőtéri szintjét felperes elbontotta. Jelen eljárás tárgyát csak a tetőtéri szinten végzett építési tevékenység képezi, a perrel érintett határozat is csak erre vonatkozóan tartalmaz rendelkezést.

Az OBVSZ 132. § /3/ bekezdése is meglévő épület felújítását, korszerűsítését említi, mely jelen esetben az elbontás miatt a tetőtéri részen kizárt. A városrendezési szabályzat a tetőtér beépítését engedélyezi ugyan kubatúra és alapterület bővítése nélkül. Felperes ezzel szemben nem a meglévő tetőteret építette be, hanem a földszintnél nagyobb alapterületű, teljesen új tetőtéri szintet épített, ami a szakvélemény szerint emeletráépítésnek minősül, és mint ilyen az OBVSZ 132. § /3/. bekezdése alapján nem engedélyezett.

Ez alapján helytállóan jutott mindkétfokú hatóság és az elsőfokú bíróság is arra a következtetésre, hogy a felperes által engedély nélkül végzett építési tevékenység nem felel meg az Étv. 18. § /1/ bekezdésében, ÓBUSZ 132. § /3/ bekezdésében foglaltaknak.
Tekintettel arra, hogy a felperesi építkezés a helyi építési szabályzatba ütközik az Étv. 18.§-ban foglalt feltételek nem teremthetők meg, az építményrész csak bontással tehető  szabályossá így az Étv. 48.§ /1/-/2/ bekezdésében foglalt feltételek hiányában fennmaradási engedély sem adható.

Téves felperes azon hivatkozása, hogy a határozatban előírt kötelezés nem felel meg az Étv. 47. § /1/ bekezdés b./ pontjában foglaltaknak. Az eredeti állapot tisztázása a felperesi építkezést megelőző épület formájára vonatkozóan szükségtelen, mivel felperesnek nem az eredeti tetőszerkezetet kell visszaépítenie, hanem mindösszesen a jogsértő állapotot kell megszüntetnie. 

A felperes által elvégzendő bontás, illetőleg azt követően szükségessé váló építési munka csak az Étv. hatályos rendelkezéseinek megfelelő bontási és építési engedély birtokában végezhető. Ezzel kapcsolatos eljárás mikénti lefolytatása nem jelent felülvizsgálati kérelemmel támadott eljárásra tartozó kérdés. 

Az elsőfokú bíróság ítéletét a közigazgatási eljárásban beszerzett felperes által sem vitatott szakértői vélemény, a rendelkezésre álló bizonyítékok mérlegelését követően hozta meg. A tényállást okszerűen értékelt bizonyítékok, a feltárt tények alapján helyesen állapította meg. 

A felülvizsgálati kérelemben hivatkozott jogszabályokat a jogerős ítélet nem sértette meg, ezért azt a Kúria a Pp. 275. § /3/bekezdése alkalmazásával hatályában fenntartotta. 

A Kúria a Pp.78. § /1/ bekezdése alapján a felülvizsgálati eljárásban pervesztes felperest kötelezte, az alperes jogtanácsosi képviseletével felmerült költségének megfizetésére. 

Kötelezte továbbá a per tárgyi illeték-feljegyzési joga folytán előzetesen le nem rótt, az illetékekről szóló  1990.évi XCIII. Törvény 50. § /1/ bekezdésében foglalt mértékű felülvizsgálati eljárási illeték megfizetésére is. 

A Kúria megállapította, hogy az alperes megnevezése a 343/2006.(XII.23.) Korm.rendelet 1. § /5/ bekezdése alapján Budapest Főváros Kormányhivatala Építésügyi és Örökségvédelmi Hivatalra változott.

Budapest, 2013.január 16.  

Dr.Sperka Kálmán sk. a tanács elnöke, Dr.Bernáthné dr.Kádár Judit sk. előadó bíró, Dr.Kovács Ákos sk. biró

A kiadmány hiteléül
   
   bírósági írnok