A KÚRIA
mint felülvizsgálati bíróság

Pfv.III.21.230/2012/9.szám

A Kúria a dr. Mizik Andrea ügyvéd által képviselt  felperesnek a jogtanácsos által képviselt alperes ellen kártérítés megfizetése iránt a Pesti Központi Kerületi Bíróságnál 19.P.91.685/2010. szám alatt megindított és másodfokon a Fővárosi Törvényszék 56.Pf.638.411/2011/6. számú közbenső ítéletével elbírált perében, amely perbe az alperes pernyertességének előmozdítása érdekében a Csuka Ügyvédi Iroda (ügyintéző: dr. Csuka Péter ügyvéd) által képviselt beavatkozott, az alperes által 33. sorszám alatt benyújtott felülvizsgálati kérelem folytán a 2013. április 10. napján megtartott tárgyaláson meghozta a következő 

k ö z b e n s ő   í t é l e t e t:

A Kúria a jogerős közbenső ítéletet hatályában fenntartja. 

Kötelezi az alperest, hogy 15 nap alatt fizessen meg a felperesnek 20.000 (húszezer) forint felülvizsgálati költséget és térítsen meg az államnak, külön felhívásra 70.000 (hetvenezer) forint felülvizsgálati illetéket. 

I n d o k o l á s

Az alperes B., B. úti áruházában, az áruházban forgalmazott italok hűtésére szolgáló, a H. Kft. tulajdonában lévő 60 literes hűtőszekrény meghibásodott. A H. Kft. megbízta a felperest azzal, hogy a meghibásodott hűtőt hozza el az alperes áruházából s helyette egy másik, működőképes hűtőt szállítson oda. 
A meghibásodott hűtőgépet az alperes az ún. csokoládé raktárban a befelé, jobbra nyíló ajtó mögött egy fél literes üdítőitalos palackokkal megrakott kb. másfél méter magas három rakodófelületű polcállvány előtt helyezte el. 2009. április 26-án a felperes megjelent az alperes áruházában. Az információs pultnál érdeklődött: hol található a meghibásodott hűtőgép? A felperest az alperes pénztárfelügyelője, S.J. vezette a raktárhoz, a kulcsra zárt ajtót ő nyitotta ki. Miután a felperes a keréken mozgatható hűtőgépet a polc elől elhúzta, a polc eldőlt, a felperes reflexszerűen a feje elé kapta a jobb kezét, s a polc a jobb alkarján súlyos sebet ejtett. A seb helyén az izmok és inak elszakadtak. Elsősegélyben az alperes elsősegély nyújtására kiképzett és ezzel megbízott alkalmazottja részesítette. Az alperes hívott hozzá mentőt. A sebet a kórházban látták el; az ín- és izomszakadás miatt gipszsín rögzítést alkalmaztak. 

A felperes keresetében 1.500.000 forint nem vagyoni kártérítésre, költségei és a meghatározott időre érvényesített járadékigényei fejében összesen 405.000 forint és kamatai megfizetésére kérte az alperes kötelezését. 

Az alperes a kereset elutasítását kérte. Védekezésül arra hivatkozott, hogy a felperes jogosulatlanul tartózkodott a raktárban. Hivatkozott továbbá arra is, hogy a felperes terhére kármegosztásra alapot adó önhiba is megállapítható, mert a kezét a feje fölé emelte, ezért sérült meg a jobb alkarja. 

Az elsőfokú bíróság az alperes kártérítési felelősségét közbenső ítélettel megállapította. 
A közbenső ítélet indokolása szerint az alperes jogellenesen okozta a felperes kárát, mert a polcot nem rögzítette. A polcok rögzítésére nézve kihallgatott  tanú azt vallotta, hogy csak a raktár bal oldalán lévő polcokat csavarozta a falhoz, a rögzítés elvégzésekor a raktár jobboldali fala mellett polcok nem voltak. A balesetnél jelenlévő S.J. pénztárfelügyelő, valamint nyomban a baleset helyszínére érkező üzletvezető-helyettes T.P. tanúkénti kihallgatásukkor úgy nyilatkoztak, hogy a polc falhoz rögzítettségének nyomait nem észlelték. Az alperes a kártérítési felelősség alól kimenteni sem tudta magát. A kártérítési felelősség ezért a felperes balesettel összefüggő káraiért a Ptk. 339. §-ának (1) bekezdése alapján terheli. 

A másodfokú bíróság az elsőfokú közbenső ítéletet helyes indokainál fogva helybenhagyta. 
A fellebbezés kapcsán kiemelte, hogy a felperes a raktárban jogszerűen tartózkodott, hiszen oda az alperes alkalmazottja engedte be. A felperest önhiba nem terhelte, felperesi közrehatás hiányában így nem is volt jelentősége annak, hogy a polc milyen okból dőlt el. Egyébként abból a tényből,hogy a hűtőszekrény elmozdítása után a polc eldőlt, önmagában okszerűen lehetett következtetni arra, hogy nem volt rögzítve. A felperest a helyszínen az alperes alkalmazottja részesítette elsősegélyben, az alperes hívta a mentőt, ezért „érthetetlen az alperesnek az a védekezése, hogy a felperes sérülését nem is az eldőlt polc okozta". 

Az alperes felülvizsgálati kérelmében a jogerős közbenső ítélet hatályon kívül helyezését, az elsőfokú közbenső ítélet megváltoztatását és a kereset elutasítását kérte. 
Azzal érvelt, hogy a felperes jogszerűtlenül tartózkodott a raktárhelyiségben, ugyanis nem tudta igazolni, hogy a raktárban elhelyezett, meghibásodott hűtőszekrény elszállítására megbízást kapott. Kifogásolta, hogy az elsőfokú bíróság az önhiba hiányát az erre vonatkozó bizonyítékok megjelölése nélkül állapította meg. Kiemelte, hogy a felperes nem tudta bizonyítani az ő jogellenes magatartását. 

A felperes felülvizsgálati ellenkérelme a jogerős közbenső ítélet hatályában való fenntartására irányult. 
Előadta, hogy a felperes a felülvizsgálati kérelmében meg sem jelölte: milyen anyagi és eljárási jogi szabályokat sért a jogerős közbenső ítélet. A károsulti önhiba bizonyítása az alperest terhelte, így az alperes alaptalanul sérelmezte, hogy az első- és másodfokú közbenső ítéletek az önhiba hiányát alátámasztó bizonyítékokat nem jelölnek meg. 

A felülvizsgálati kérelem alaptalan. 

A Pp. 270. §-ának (2) bekezdése a jogerős ítélet felülvizsgálatát jogszabálysértés esetén teszi lehetővé. A felülvizsgálati eljárásban a Pp. 275. §-ának (1) bekezdése értelmében a Kúria a jogerős ítéltet az abban megállapított tényállás alapján bírálja felül. Ettől a tényállástól csak az esetben térhet el, ha azt a jogerős ítéletet hozó bíróság a bizonyítékok nyilvánvalóan okszerűtlen mérlegelésével, ellentmondásos következtetéssel állapította meg, vagy ha az az iratok tartalmával ellentétes. 
A jogerős ítélet mentes az említett hibáktól. A perben eljárt bíróságok a rendelkezésükre álló bizonyítási anyagot a Pp. 206. § (1) bekezdésében biztosított mérlegelési jogkörükben helyesen értékelték és okszerű következtetéssel állapították meg az alperes kártérítési felelősségét megalapozó tényállást. 
Az alperes alaptalanul hivatkozott védekezésül arra, hogy a felperes jogszerűtlenül tartózkodott a raktárhelyiségben és ha nem tartózkodott volna ott baleset sem éri. A jogszerűségnek adott vonatkozásban csak annyiban van jelentősége, hogy a felperes az alperes akarata ellenére vagy a beleegyezésével jutott-e be a raktárba, annak azonban semmi jelentősége nincs, hogy a meghibásodott hűtőgép elszállítására kapott-e megbízást vagy sem. 
Téves az az alperesi állítás, hogy az eljárt bíróságok iratellenesen állapították meg: a felperesre rádőlt polc nem volt rögzítve. A hűtőgép elmozdítása után a polc nyomban dőlt, amiből önmagában következik, hogy nem volt vagy nem megfelelően volt rögzítve. Egyébként az összes rendelkezésre álló, és az eljárt bíróságok által okszerűen értékelt bizonyítékok teljes mértékben megerősítették, hogy a polc nem volt rögzítve. Joggal hivatkozott a felperes arra, hogy az önhibáját, a káresetben közreható felróható magatartását, az alperesnek kellett volna bizonyítani, így alaptalanul sérelmezte az alperes, hogy az önhiba hiányát alátámasztó bizonyítékokat sem az első-, sem a másodfokú bíróság nem jelölt meg ítéletének indokolásában. 

A Kúria mindezért a jogerős ítéletet a Pp. 275. §-ának (2) bekezdése alapján hatályában fenntartotta. 
Mivel az alperes felülvizsgálati kérelme nem vezetett eredményre, az alperes a Pp. 270. §-ának (1) bekezdése szerint alkalmazandó Pp. 78. §-ának (1) bekezdése alapján köteles megfizetni a felperes felülvizsgálati perköltségét és a 6/1986. (VI.26.) IM rendelet 13. §-ának (2) bekezdése alapján a tárgyi illetékfeljegyzési jog folytán le nem rótt felülvizsgálati eljárási illetéket. 

Budapest, 2013. április 10. 

Dr. Havasi Péter s.k. a tanács elnöke, Dr. Szűcs József s.k. előadó bíró, Dr. Almásy Mária s.k. bíró 

A kiadmány hiteléül:

kúriai tisztviselő
HM