Mfv.II.10.312/2013/4.szám

A Kúria a dr. Magyar Tivadar ügyvéd által képviselt ... felperesnek - a dr. ... jogtanácsos által képviselt Magyar Honvédség ... alperes ellen tanulmányi költség visszafizetése alóli mentesítés iránt a Szolnoki Munkaügyi Bíróságnál 1.M.235/2012. szám alatt megindított és másodfokon a Szolnoki Törvényszék 4.Mf.21.171/2012/5. számú ítéletével jogerősen befejezett perében az említett határozat ellen a felperes által előterjesztett felülvizsgálati kérelem folytán - tárgyaláson kívül - meghozta a következő

í t é l e t e t:

A Kúria a Szolnoki Törvényszék 4.Mf.21.171/2012/5. számú ítéletét hatályában fenntartja.

Kötelezi a felperest, hogy 15 nap alatt fizessen meg az alperesnek 10.000,- Ft (Tízezer forint) felülvizsgálati eljárási költséget.

A felülvizsgálati eljárás illetékét az állam viseli.

I n d o k o l á s

A munkaügyi bíróság által megállapított tényállás szerint a felperes közalkalmazotti jogviszonyban állt az alperes jogelődjével, amikor 2006. május 31-én tanulmányi szerződést kötött. A szerződésben vállalta, hogy a ... Tudományegyetem Állam- és Jogtudományi Kar jogász diplomás szakán a tanulmányait 2006. május 1-jén megkezdi és a tanulmányi idő befejezésével sikeres vizsgát tesz. A tanulmányok időtartamát a felek 2006. május 1-től 2009. június 30-ig határozták meg.

A tanulmányi szerződés 6. pontja rögzítette, hogy a munkáltató mentesül a szerződésben vállalt kötelezettségei teljesítése alól, ha a felperes a vállalt kötelezettségét nem teljesíti, illetve a tanulmányait a tanulmányi idő alatt önhibájából adódóan nem fejezi be.

A felperes 2007. október 1-jén szerződéses tiszti állományba került, azonban a tanulmányait a vállalt határidőig nem fejezte be,  ezért 2009. május 25-én a szerződés meghosszabbítása iránti kérelmet terjesztett elő. A felek 2009. június 15-én a tanulmányi szerződést módosították és megállapodtak abban, hogy a felperes 2009. május 11. napjától a ... Tudományegyetem Állam- és Jogtudományi Kar jogász szakán levelező szakon folytatja tanulmányait.  A felek a képesítés megszerzésének időpontjaként 2011. január 31. napját rögzítették. A szerződés 6. pontja tartalmazza a felek által lényeges szerződésszegésnek minősülő eseteket. A 7. pont rendelkezése szerint amennyiben a képzésben résztvevő a 6. pontban felsorolt lényeges szerződésszegést elköveti, köteles a tanulmányi szerződés alapján fizetett támogatásokat a képzési támogatás visszatérítését szabályozó jogszabályokban foglaltak figyelembevételével az elöljárónak visszafizetni.

A felperes 2011. január 31-ig nem fejezte be tanulmányait.

2006. június 2-ától 2011. január 31-ig terjedő időben az alperes a felperes részére a tanulmányi szerződés alapján 754.806,- Ft szabadidőre eső távolléti díjat fizetett ki. 

Az alperes a fenti összeg visszafizetésére a ... számú határozatával kötelezte a felperest. A határozat indokolása szerint a felek szándéka és a felperes vállalt kötelezettsége a szerződés alapján az volt, hogy 2011. január 31-ig jogász végzettséget szerezzen. Miután ez nem teljesült, a felperes a tanulmányi szerződés alapvető célját hiúsította meg és lényeges szerződésszegést követett el. 

A felperes a határozat ellen szolgálati panaszt terjesztett elő, majd ennek elutasítását követően benyújtott keresetében a fizetési kötelezettségét megállapító, valamint a szolgálati panaszát elutasító határozatok hatályon kívül helyezését kérte. Arra hivatkozott, hogy a 2009. június 15-én aláírt tanulmányi szerződés módosítás 6. pontja részletes, taxatív felsorolást tartalmaz a lényeges szerződésszegések vonatkozásában és kizárólag az ebben foglaltak  megvalósítása esetén alkalmazható a szerződés 7. pontja szerinti jogkövetkezmény, vagyis a tanulmányi költségek visszafizetése. Az alperes a szerződés rendelkezésein túlmutatóan olyan szerződésszegést jelölt meg a visszafizetés jogalapjául, amely a tanulmányi szerződés módosítás 6. pontjában nem került rögzítésre. Az alperes tehát egyoldalúan minősítette a magatartását lényeges szerződésszegő magatartásnak, ez pedig sérti a polgári jogi alapelveket és az Mt. 3. §-ában foglalt alapelveket is. A felperes hivatkozott továbbá a Magyar Honvédség hivatásos és szerződéses állományú katonáinak jogállásáról szóló 2001. évi XCV. törvény (Hjt.) 81. §-ára és azt állította, hogy a törvényben rögzített kötelezettségét nem szegte meg, ezért a 66. §-ában foglalt megtérítési kötelezettsége sem áll fenn.

Az alperes a kereset elutasítását kérte.

A Szolnoki Munkaügyi Bíróság az 1.M.235/2012/8. számú ítéletével a felperes keresetét elutasította.

Ítéletének indokolása szerint a Munka Törvénykönyvéről szóló 1992. évi XXII. törvény (Mt.) 110. § (1) bekezdése, a 113. § (2) bekezdése, továbbá a Hjt. szabályai egyidejű alkalmazása nem befolyásolja azt az általános elvet, hogy a tanulmányi szerződéssel a munkáltató a támogatást a képzés idejére biztosítja, míg a tanulmányi szerződésben meghatározott képzési idő eredménytelen eltelte azt igazolja, hogy a munkavállaló nem tett eleget a szerződésben vállalt alapvető kötelezettségének, vagyis hogy az abban meghatározott időre a tanulmányait sikeresen befejezi. Ez a munkavállalói magatartás pedig lényeges kötelezettségszegés, amely a tanulmányi szerződésből eredő visszafizetési kötelezettségét megalapozza. 

Az elsőfokú bíróság álláspontja szerint megvalósult az eredeti tanulmányi szerződés 6/A. pontjában rögzített azon feltétel, hogy a tanulmányi kötelezettségének a felperes igazolatlanul nem tett eleget. Az, hogy a felsőoktatásban alkalmazott kreditrendszer lehetővé teszi a hallgatói viszony jogfolytonosságát, a tanulmányi idő hallgató általi jelentős kitolását, nem minősül a tanulmányi kötelezettség teljesítésének.

A felperes fellebbezése alapján eljárt Szolnoki Törvényszék a 4.Mf.21.171/2012/5. számú ítéletével az elsőfokú bíróság ítéletét helybenhagyta.

A törvényszék a fellebbezésben foglaltakra tekintettel azt vizsgálta, hogy a felperes azon magatartása, hogy a szerződésmódosításban meghatározott határidőre a képesítést nem szerezte meg, olyan lényeges szerződésszegésnek minősült-e, amely megalapozza a távolléti díj visszafizetési kötelezettségét.

Megállapította, hogy a 2006. május 31-én megkötött tanulmányi megállapodás alapján a felperesnek a szerződésben rögzítettek szerint tanulmányi kötelezettségét 2009. június 30-ig kellett teljesítenie, az alperes kötelezettsége pedig a kedvezmények biztosítása volt. A 2009. június 15-ei megállapodás az alapszerződés módosítása volt, amelyre a felperes kezdeményezésére, a saját érdekkörében felmerült okból került sor. Miután időközben a felperes szerződéses tiszti állományba került, beépítésre kerültek a Hjt. szabályai is. A módosításra alapvetően azért került sor, mert a felperes a tanulmányait a vállalt határidőre nem fejezte be, az alperes pedig ezt elfogadva nem kívánt a szerződésszegésre alapított jogával élni. Azt azonban nem lehetett megállapítani, hogy az alperes a számára legfontosabb feltételről, vagyis a tanulmányok határidőre történő befejezéséről lemondott volna és a felperes ezért egyoldalúan követelheti a támogatást anélkül, hogy a tanulmányi kötelezettségének eleget tesz. 

A másodfokú bíróság álláspontja szerint az alapszerződést és a módosítást együttesen értelmezve kellett vizsgálni, hogy a felperes szerződésszegést követett-e el azzal, hogy a képesítést a határidőre nem szerezte meg. A felek által megkötött eredeti tanulmányi szerződés 6. pontja rögzítette, hogy a munkáltató mentesül a szerződésben vállalt kötelezettségeinek teljesítése alól, ha a felperes a tanulmányait a tanulmányi idő alatt önhibájából adódóan nem fejezi be, szerződésszegés esetén pedig a munkáltató követelheti a 4. pontban felsorolt felmerült költségei megtérítését. Az alapszerződés és annak módosítása együttes figyelembevételéből az következik, hogy amit a felek a módosításban nem szabályoztak újra és amely kikötés tekintetében az alapszerződés nem ellentétes a módosítás releváns rendelkezésével, az alapszerződés szerinti rendelkezés továbbra is alkalmazandó, vagyis annak 6. pontja is. Ennek alapján pedig megállapítható, hogy a felperes szerződésszegést követett el, amikor a tanulmányait a tanulmányi idő alatt önhibájából nem fejezte be, ennek következménye, hogy a kapott térítést köteles visszafizetni.

A törvényszék a felperes másodfokon előadott azon nyilatkozatát, hogy az alperes a tanulmányi szerződésben foglalt kötelezettsége ellenére a konzultációra nem biztosított szabadidőt, nem vette figyelembe, mert erre a felperes az elsőfokú eljárás során nem hivatkozott, másrészt pedig a becsatolt, az állítását alátámasztó iratok a 2010/2011-es tanév második félévére vonatkoztak, amely időszak már nem képezte a tanulmányi szerződés tárgyát.

A törvényszék továbbá megállapította, hogy az alperes fellebbezési ellenkérelmében hivatkozott Hjt. 66. § (2) bekezdése 2012. január 1-jétől hatályos, ezért a perbeli időszakra nem alkalmazható. Az elsőfokú bíróság helyesen hivatkozott a Hjt. 81. §-ának rendelkezésére, amely a támogatott tanulmányokkal kapcsolatos kötelezettségeket rögzítette.

A felperes a felülvizsgálati kérelmében az elsőfokú bíróság ítéletének hatályon kívül helyezését és a keresetének helyt adó új határozat meghozatalát, továbbá az alperes felülvizsgálati eljárási költségben történő marasztalását kérte.

Álláspontja szerint a perbeli jogvita elbírálása során a munkajog (Mt., Hjt.) és nem a Ptk. szabályait kellett alkalmazni. A tanulmányi szerződés és annak módosítása is  taxatíven rendelkezett a lényeges szerződésszegő magatartásokról, amelyek egyikét sem valósította meg. A szerződésmódosítás 7. pontja egyértelműen előírta, hogy a 6. pontban felsorolt lényeges szerződésszegő magatartásokhoz rendel jogkövetkezményt, azonban a tanulmányok határidőben történő be nem fejezése nem került felsorolásra. A munkaügyi bíróság ítélete azért jogszabálysértő, mert olyan lényeges szerződésszegést jelöl meg a visszafizetés jogalapjául, amely a módosítás tételes felsorolásában nem került rögzítésre. Ezzel a bíróság megsértette a szerződő felek által létrehozott szerződésbeli szabad akaratuk érvényre juttatását és kiterjesztően alkalmazta a Ptk. szabályait, amellyel felülírta a szerződéses akaratukat. Olyan kötelmet keletkeztetett irányába, amely maga után vonja a visszafizetési kötelezettséget és ellentétes a tanulmányi szerződésben részletesen meghatározott szerződésszegő magatartásokkal. A munkaügyi bíróság ítélete ezért sérti a Ptk. 200. § (1) bekezdését, továbbá a 205. § (1) bekezdését és az Mt. 3. § (1) és (2) bekezdésébe ütközik.

A felperes szerint a Törvényszék szintén kiterjesztően alkalmazta a Ptk. szabályait, ezért a munkaügyi bírósághoz hasonlóan a szerződő felek akaratán túlterjeszkedően keletkeztetett kötelmi kötelezettséget, ezért a jogerős ítélet jogszabálysértő.

Összefoglalóan előadta, hogy az eljárt bíróságok ítéletei azért jogszabálysértőek, mert a magatartását egyoldalúan és önállóan minősítették lényeges szerződésszegő magatartásnak, amelynek következménye a távolléti díj visszafizetése.

Az alperes a felülvizsgálati ellenkérelmében a jogerős ítélet hatályában való fenntartását és a felperes felülvizsgálati eljárási költségben történő marasztalását kérte.

A Kúria a felülvizsgálati kérelmet a Pp. 274. § (1) bekezdése alapján tárgyaláson kívül bírálta el.

A felülvizsgálati kérelem nem alapos.

A felperes felülvizsgálati kérelmében hivatkozottak jogszabálysértés megállapítására nem alkalmasak [Pp. 275. § (1) bekezdés, 206. § (1) bekezdés, 221. § (1) bekezdés, BH 2001.197, BH 2002.29.].

A jogvita elbírálása során a munkajog szabályozási területe alá tartozó tanulmányi szerződés céljából kellett kiindulni, amely valamennyi foglalkoztatási jogviszonyban azonos: a munkavállaló képzettség megszerzése céljából történő támogatása (fizetett szabadidő biztosítása, tandíj és egyéb költségek fizetése) és a tanulmányok sikeres befejezését követően a jogviszony szerződésben rögzített időpontig történő fenntartása. 

A perbeli esetben a felek a Kjt. hatálya alatt kötöttek tanulmányi szerződést, majd a felperes hivatásos jogviszonyba történő kinevezését követően azt már a Hjt. hatálya alatt módosították. A szerződések célja a felperes jogász végzettségének megszerzése volt, valamint ezt követően jogviszonyának 5 éven keresztül történő fenntartása (szerződésmódosítás 2. pont).

A törvényszék helytállóan állapította meg a jogerős ítéletében, hogy a perben az alapszerződést a módosított szerződéssel együttesen kellett értelmezni, vagyis az alap tanulmányi szerződés módosítással nem érintett része változatlanul fennmaradt [Ptk. 240. § (2) bekezdés].Az alap tanulmányi szerződés 6. pontja szerint a munkáltató mentesül a szerződésben vállalt kötelezettségeinek teljesítése alól, ha a felperes a vállalt kötelezettségeit nem teljesíti, illetve a tanulmányait a tanulmányi idő alatt önhibából adódóan nem fejezi be. Ezen külön nevesített szerződésszegő magatartás eltérő szabályozására a módosításkor nem került sor.

A felperes a felülvizsgálati kérelmében ezért alaptalanul hivatkozott arra, hogy a bíróságok megsértették a Ptk. 200. § (1) bekezdés, továbbá 205. § (1) bekezdésében szabályozott szerződési akarat elvét, mert a fent kifejtettek szerint a szerződés céljából következően, az alap-és módosított szerződési rendelkezések együttes értelmezéséből az következik, hogy a felperes azon magatartásával, hogy tanulmányait a kezdeményezésére módosított határidőig nem fejezte be, szerződésszegést követett el, amely a visszafizetési kötelezettséget megalapozza.

A fentiek alapján a Kúria a Pp. 275. § (3) bekezdése alapján a jogerős ítéletet hatályában fenntartotta.

A pervesztes felperes a Pp. 78. § (1) bekezdése alapján köteles az alperes felülvizsgálati eljárási költségének megfizetésére.

A felülvizsgálati eljárás illetéke a felperes munkavállalói költségkedvezményére tekintettel a 6/1986.(VI.26.) IM rendelet 14. §-a alapján az állam terhén marad.

Budapest, 2013. november 13.

Dr. Stark Marianna s.k. a tanács elnöke, Szolnokiné Dr. Csernay Krisztina s.k. előadó bíró, Sipőczné Dr. Tánczos Rita s.k. bíró

A kiadmány hiteléül:

kúriai tisztviselő