MISKOLCI VÁROSI BÍRÓSÁG
10.P.21.454/2011/32. szám

A Miskolci Városi Bíróság a személyesen eljárt Sz. I.-né (.................. . szám alatti lakos) felperesnek – a 3525 Miskolc, Kazinczy u. 28. 1/2 szám alatti székhelyû Hegyeshalmi Ügyvédi Iroda (ügyintézõ: dr. Hegyeshalmi Zoltán ügyvéd) által képviselt A, H. B. Zrt. (....................... szám alatti székhelyû) beavatkozó által támogatott, dr. Kiss Éva (3527 Miskolc, Bajcsy-Zsilinszky u. 17. szám alatti székhelyû) ügyvéd által képviselt M. S. I. Kft. (................ szám alatti székhelyû) I. r., és dr. Maksa Csaba (3519 Miskolc, Bencések u. 45. szám alatti székhelyû) ügyvéd által képviselt B. M. K. (..................... szám alatti székhelyû) II. r. alperesek  ellen kártérítés megfizetése iránt indított perében meghozta a következõ 

í t é l e t e t :

A bíróság felperes keresetét    e l u t a s í t j a .

A perben felmerült, állam által előlegezett 380.621.- (Háromszáznyolcvanezer-hatszázhuszonegy) Ft  perköltség az állam terhén marad. 

A bíróság   k ö t e l e z i    a  felperest,  hogy 15 napon belül fizessen meg az I.r. alperesnek 127.600.- (Egyszázhuszonhétezer-hatszáz) Ft perköltséget.

A bíróság  k ö t e l e z i   a  felperest,  hogy 15 napon belül fizessen meg a II.r. alperesnek 127.000.- (Egyszázhuszonhétezer) Ft ügyvédi képviselettel felmerült perköltséget. 

A bíróság  k ö t e l e z i  a  felperest, hogy 15 napon belül fizessen meg az I.r.-II.r. alperesi beavatkozónak 63.500.- (Hatvanháromezer-ötszáz) Ft ügyvédi képviselettel felmerült perköltséget. 

Az ítélet ellen a kézbesítéstől számított 15 napon belül a Miskolci Törvényszékhez címzett, de a Miskolci Városi Bíróságnál 5 egyező példányban benyújtandó fellebbezéssel lehet élni.

A fellebbezést a Miskolci Törvényszék tárgyaláson kívül bírálhatja el, ha az csak a perköltség viselésére vagy összegére vonatkozik, a teljesítési határidővel kapcsolatos, vagy kizárólag az ítélet indokolása ellen irányul, és a felek tárgyalás tartását nem kérik.

Ugyancsak tárgyaláson kívül bírálhatja el a fellebbezést a Miskolci Törvényszék, ha a felek ezt kérték, továbbá, ha a fellebbezési (csatlakozó fellebbezési) kérelemben, illetve a fellebbezési ellenkérelemben foglaltakra tekintettel megítélése szerint az ügy eldöntése tárgyaláson kívül is lehetséges.

I n d o k o l á s :

A bíróság felperes keresetlevele, annak mellékletei, a beszerzett igazságügyi szakértői vélemény adatai, felperes személyes előadása, alperesek érdemi ellenkérelmei, valamint az alperesi beavatkozó ellenkérelme, továbbá a per egyéb adatai alapján az alábbi tényállást állapította meg:

Néhai SZ. I. ....... napján született, akinek az édesanyja a felperes. 

SZ. I. 2010. év július hó 19. napján szívtájéki panaszaival dr. K. R. háziorvosához fordult annak érdekében, hogy a magas vérnyomására szedett gyógyszereket magának felírassa. Itt a háziorvosi rendelőben rosszul lett, ezért a háziorvosa szívinfarktus gyanújával mentőhelikopterrel szállíttatta be a m.-i S. K.-ba.

SZ. I.-t 2010. év július hó 19. napján 10 óra 02 perckor a m.-i S. K. Sürgősségi Betegellátójában vizsgálták.
Az ezen a napon kiállított ambuláns lap az alábbiakat tartalmazza:

„Anamnaesis:	Magasvérnyomása kb. 3 éve derült ki, gyógyszert 1 éve már nem szed, legutóbb   alkalmassági vizsgálaton mérték (4 hónapja), akkor RR:150/90 Hgmm.
 Jelen panaszok: Tegnap du. 4 óra körül, illetve ma reggel mellkasi szorító fájdalmat érzett. Tegnap verejtékezett is. OMSZ szállítja vénabizt. mellett, orvosi rendelőben 3 tbl. Plavix-ot és 1 puff Nitrátot kapott. Jelenleg panaszmentes.
 Státusz:	RR: 150/90 Hgmm, P:110/min, SO2: 97%
	Kp. fejlett, táplált beteg. Icterus, cyanosis, oedema nem észlelhető. Külsérelmi nyom nem észlelhető.
	Kp. vértelt nyálkahártyák. Nedves, tiszta nyelv. Szimmetrikus mellkas, sejtes légzés, zörej, pangás nem hallható.
	Tiszta, ritmusos szívhangok, zörej nem hallható. Has: a mellkas szintjében, puha, betapintható, kóros resist., defense, nyomásérzékenység nincs. Hepar, lien nem tapintható. Vesetájak szabadok. Neurol. gócjel nincs.
	Mozgásszervek alakilag és funkcionálisan épek, lábszárakon körfogati különbség nem észlelhető. 
	EKG: Sinus rithmus, norm. átvez. idő, III-ban qs, 0,5 mm-es ST levatio, I, aVL, B5-V6 elvezetésekben 2-2 mm-es neg. T-hullám.
 Vizsgálatok: 	Labor,
 Vélemény:	A laboratóriumi vizsgálat alapján panaszai hátterében heveny szívizomkárosodás nem igazolódott.
 Javaslat:	Tekintettel lezajlott panaszaira EKG eltérésére kardiológiai kivizsgálás javasolt.
 Diagnózis:	Mellkasi fájdalom, k.m.n.”

Ugyanezen a napon a nevezett laborvizsgálata is megtörtént ugyancsak a m.-i S. K.-ban, amely orvosszakértői szempontból az alábbi lényeges adatokat rögzítette:

„Fvs: 10,15 g/l. MCH: 33,0 pg (28,0-32,00), Glükóz: 5,20 mm/l., K: 4,60 mm/l., LDH: 303 U/l., Kardiális Troponin-T: 0,010 ng/ml., CK-MB: 1,86 ng/ml.”

Ugyanezen a napon a m.-i S. K. SZ. I.-t a délutáni órákban az otthonába bocsátotta. 

Az ezt követő napon, 2010. év július hó 20. napján SZ. I. felkereste háziorvosát, ahol rögzítésre került, hogy „Tegnap SBO kivizsgálta, de AMI nem igazolódott. További kivizsgálásra hazaküldték, lássa kard., most panaszmentes.”

2010. év július hó 26. napján a beteg járóbeteg szakrendelésen történő vizsgálata is megtörtént a   B. M. K. Belgyógyászati Osztályán, ahová a beküldő intézet a M. SZ. F. K. Kardiológiája volt.

A B. M. K. az ezen a napon készült járóbeteg vizsgálati összefoglalóban az alábbiakat rögzítette:

„Beutaló Dg.:	Heveny szívizomelhalás, k.m.n.
  Anamnézis:	1-2 éve már mondták, hogy magas a vérnyomása, de gyógyszert csak átmenetileg szedett. Dohányzik. 1 héttel ezelőtt 2 alkalommal 2-3 percig tartó retrostern. mk. karba sugárzó fájdalma volt, akkor m.-i S. K. Sürgősségin vizsgálták, EKG-n mellkasi elvezetésben ill. I-aVL-ben neg. T hullámok mutatkoztak. Necroensim vizsgálat nem volt kóros – emittáltak. Azóta 2,5 mg Bisoblockot, 100 mg Astrixot szed. P.mentes. Ma card. vizsg-n járt, ahol EKG kép alapján zajló anterosept. Ml-t véleményeztek és ambulanciánkra utalták.
  Status: 	Kp. fejlett, obes. beteg. Bőrön, nyálkahártyákon icterus, cyanosis nincs. Card. comp. Cor nem maius, ritmusos szívhangok. Zörej nem hallható. Pulmok felett érdes légzés, pangás nincs. Has puha, betapintható, kóros resistentia, nyomásérzékenység nem észlelhető. Defense nincs. Jó bélhangok. Máj tompulata megtartott, nem tapintható. Lép tompulata megtartott, nem tapintható. Vesetájékok ütögetésre nem érzékenyek. Végtagok alakilag épek, caricositas, oedema nem észlelhető. 
RR: 140/80 Hgmm, EKG: sr. fr:100/min. bal dev. PQ norm. III-aVF-ben Q I-aVL-V3-6-ig 1-2 mm-s neg. T VI-3-0,5-1,5 mm, STD.
Echocard:	Megtartott systoles functio, de tágabb bal kamra. BKH. Septum csúcsi 2/3 hypokinetikus.
Ergometria: 	120 W terhelésnél a célfrekvencia 97%-át elérte. A terhelés során a negatív T hullámok  pozitívba  fordultak, 1,0 mm-t elérő ST eltérés, mellkasi  fájdalom  nem jelentkezett.
Vélemény: 	Hypertonia. Hypertenziv szívbetegség. 
	A beteg által elmondott panasz lehetett instabil angina, azóta azonban panaszmentes, és az elvégzett vizsgálatok nem utalnak magas rizikóra. EKG képe lényegében változatlan.
Javasolt:	Dohányzás elhagyása!!! Bisoblock emelése napi 7,5 mg-ra, 5 mg Ramitril astrix folytatása, ill. 75 mg Clopidogrel. (1 évig eü. tér. köt), 20 mg Simvastatin. Vérzsír vizsgálat. Ettől függően statin emelése. Sz. e. sublingualis Nitromint. Ter. ill. Cardiologián 1 hó múlva kontroll.
Vizsgálat: 	EKG végtag és mellkaselvezetéssel.
Megállapított Diagnózis:	Hypertonia
			Instabil angina pectoris.”

Még ugyanezen a napon megtörtént SZ. I. echocardiographias vizsgálata is, melyről készült írásos lelet az alábbiakat tartalmazza:

„Beutaló Dg.: 	Magasvérnyomás-betegség.
	31 mm, aorta gyökben 21 mm-re szep.ao. bili. BP: 41 mm, JK 20/35 mm.
	Mitr., bill. tükörkép mozgást végeznek, kevés mész a mitr. Hátsó anulsuban. Septum HF szinkron jól mozognak, Septum 13 mm, HF 12 mm, Ds 41 mm., DD 59 mm. EF 54% Fs 28%.
	Pulm, bill. felett mért max. seb. 1,2 m/sec, pici fiziol. insuff.
	Csúcs felől septumok követhetők, norm., arányú szívüregek.
	Koncentrikus bal kamra hypertrophia. Kissé tágabb bal kamra. 
	BP 50x38 mm., JP 48x37 mm.
	Mitr. E: 0.5 m/sec. A: 0.8 m/sec. DT 220 msec.
	Bal kamra kiáramlási seb. 1,1 m/sec., kevés meszet is tartalmazó ao. bill. felett mért max. seb. 1,4 m/sec.
	AOI nincs. Jobb szívfélben kóros áramlás nem látható.
	Septum csúcsi kétharmada hypokin., a többi bal kamrai szegmentum jól mozog.
	Kóros mennyiségű PF nincs.
VÉL:	Tágabb bal kamra. Enyhe koncentrikus bal kamra hypertrophia. 
	Megtartott bal kamra systolés functió. Relaxációs zavar. Septum csúcsi kétharmada hypokin.”

A fenti vizsgálatot követő napon, 2010. év július 27-én SZ. I. ismét felkereste háziorvosát, amely alkalommal panaszként az került rögzítésre, hogy a leleteit magával hozta, és még kivizsgálás alatt van, mert az EKG vizsgálat alapján lezajlott infarktus véleményezhető. 

2010. év augusztus hó 13. napján SZ. I. ismét megjelent háziorvosánál, ahol egyebek mellett rögzítésre került, hogy jelenleg panaszmentes, de kardiológiai kontrolljának esedékességi időpontja 2010. év augusztus hó 26. napja. 

A B. M. K. Belgyógyászati Osztályán az  előírt  kardiológiai  kontrollon,  annak időpontjában, azaz 2010. év augusztus hó 26. napján SZ. I. nem jelent meg. 

SZ. I. 38 éves, m.-i lakos 2010. év augusztus hó 27. napján elhalálozott. 

A holttest boncolását dr. B. T. pathologus főorvos végezte a m.-i S. K.-ban, melyről készült jegyzőkönyv az alábbiakat tartalmazza:
 
„ Szervsúlyok:  agy: 1300, szív: 560, jobb tüdő: 780, bal tüdő: 730, lép: 210, vesék: 340, máj: 1880 gramm.
Kórbonctani szövettani vizsgálat: A nagyagyban mérsékelt vizenyő és pangásos bővérűség van. A kisagyban a vérpangás kp. fokot is elérő. A szívben kis fokú kis gócos, perivascularis  fibrosis található, látható még enyhe fokú zsírszövetes infiltratio és kis fokú interstitialis vizenyő is. 
	Tüdőben nagy fokú pangásos bővérűség mellett foltos jelleggel oedema és mérsékelt légtelenség van. 
	Májban lebenykés szerkezet van, emellett kioldódott zsírcseppeknek megfelelő vacuolisaltság látható gócosan, közepes mértékben. 
	Tüszős rajzolatú lépben postmortalis véres beivódás jelei azonosíthatók.
	Vesében megtartott szöveti alapszerkezet van. 
	Hasnyálmirigyben előre haladott halál utáni önemésztődés jelei mellett megítélhetően a szöveti szerkezet megtartott.
	Prostatában megtartott mirigyes szerkezet ismerhető fel.
	Pajzsmirigyben megtartott follicularis szöveti szerkezet van.
Diagnosisok:	Hyperaemia passiva min. partim med. grad. cerebri et meningeorum.
	Arteriosclerosis min. grad. universalis, - med. grad. stenotisans cordis.
	Obesitas cordis. Cardiomegalia. Dilatatio med. grad. ventriculorum cordis.
	Hypertrophia med. grad. myocardii ventriculi sinistri cordis. Degeneratio adiposo-parenchymatosa min. partim med. grad. myocardii.
	Cardiomyopathia ishaemica. Hyperaemia passiva et Oedema med. partim mai. grad . pulmonum. Bronchiectasia min. grad.. Degeneratio adiposa med. grad. hepatis.
	Kliniaki epicrisist lásd a boncjegyzőkönyvünkhöz csatolva.
Kórbonctani epicrisis: A középkorú férfi beteg boncolása során kis fokú általános érelmeszesedést, kp. fokú szűkítő jellegű coronariasclerosist , obesitas cordist, secunder ischaemias cardiomyopathiat, következményes cardiomegaliat találtunk.
	A beteg halálához fenti szívelváltozások következtében kialakuló heveny keringési elégtelenség vezetett, következményesen tüdőpangás és tüdőoedema alakult ki. Más halál-ok nem volt kimutatható.
	Említhető még a boncleletből a más zsíros elfajulása.
	Kórboncolás során rendkívüli halálra utaló elváltozást nem találtunk, esetlegesen erre utaló adat, vagy körülmény nem merült fel.”

A fentebb rögzített egészségügyi dokumentáció adataiból  összefoglalóan az alábbi  következtetések vonhatók le:

A 2010. év július hó 19. napján történt sürgősségi betegellátás során a beteg típusos anginás panaszokról számolt be, de a nyugalmi EKG-n egyértelmű szívinfarktusra utaló eltérések nem voltak, azonban ischaemia-ra utaló jelek igen.
Az elvégzett egyetlen laborvizsgálat nem utalt akut coronaria szindrómára.
Mellkasi fájdalom esetén azonban obszerváció szükséges, ennek kapcsán ismételt EKG készítése, és labor ismétlés az ajánlott orvosi eljárás. Az ismételt vizsgálatok nem történtek meg, ezért a heveny szívizom-károsodás igazolódásának hiányára egyértelmű következtetés nem vonható.
Ezen alkalommal kardiológiai kivizsgálást javasoltak, de az ambuláns lapon gyógyszeres javaslat nem szerepel, annak ellenére, hogy ugyan heveny szívizom-elhalást nem diagnosztizáltak, de stabil angina pectoris-nak megfelelő gyógyszeres alapterápiát indítani kellett volna a hypertonia kezelésével együtt.
Az már nem állapítható meg, hogy a sürgősségi ellátás során a gyógyszeres kezelést javasolták-e, az azonban igen, hogy az ambuláns lapon azt – ha meg is történt – nem tüntették fel, mint ahogy az is, hogy másnap, 2010. év július hó 20. napján SZ. I. háziorvosa már a szóban forgó gyógyszerkészítményeket felírta (Astrix és Bisoblock).

A 2010. év július hó 26. napján történt kardiológiai szakrendelés alkalmával elvégzett vizsgálata során a beteg panaszmentes volt. Nyugalmi EKG-n III-aVF-ben Q hullám került leírásra, ez novum a korábbi EKG-hoz képest és lezajlott szívinfarktusra utal. Szintén novum a V1-3ig látható ST depresszió, mely lehet ischaemia jele. A negatív T hullámok leírás szerint a korábbi EKG-val egyezőek, szintén ischaemiát jelezhetnek. Echocardiographia megtartott szisztolás bal kamra funkciót mutatott jelzett koncentrikus bal kamra hypertrophiával, mely leggyakrabban magas vérnyomás következtében alakul ki, ezt tükrözheti az I-aVL és V3-6 elvezetésekben látott neg. T. Ellenben nem magyarázza a V1-3 ST depressziót és a III-aVF Q hullámot. A szívultrahang a septum distalis 2/3-nak megfelelően írt le hypokinesist, mely ischaemiát jelezhet az adott területen és korrelálhat a nyugalmi EKG-n látott eltérésekkel. Az inferior szívfalat reprezentáló III-aVF elvezetésekben látható Q hullámnak megfelelően szívultrahanggal hypo-akinesis viszont nem volt látható, ez lezajlott infarktus ellen szól. 
Mivel a beteg panaszmentes volt, helyesen eltéréses EKG-t végeztek. Ennek során jó terhelhetőség igazolódott, további kórosnak ítélt ST-T mozgás nem jelentkezett, panasz nem provokálódott. 
A fentiek alapján sürgős coronarographia szükségessége nem állt fenn.
Nyugalmi EKG és Echo alapján azonban ISZB nem zárható ki, így további ISZB irányú elektív kivizsgálás (terheléses szívizom SPECT, elektív coronarographia) javasolt lett volna. 

2010. év július hó 26. napján, a kardiológus szakorvos által javasolt gyógyszeres terápia a fentiek miatt adekvát volt, annak módja, azaz a beteg kettős aggregáció gátlása arra tekintettel nem volt indokolt, hogy véleménye szerint a beteg stabil állapotban volt. Kettős aggregáció-gátlás ugyanis acut coronaria szindrómákban, illetve coronaria angioplastica/stent beültetés után javasolt. Ugyanezen oknál fogva ellentmondásos az ambuláns lap azon része, miszerint kis rizikójúnak tekintette a beteget a vizsgáló orvos, ennek ellenére intabil angina pectoris diagnózissal bocsátotta el. Utóbbi diagnózis esetében ugyanis célszerű lett volna coronarographia-t javasolnia.

Néhai SZ. I. 2010. év augusztus hó 27. napján bekövetkezett halálát heveny balszívfél-elégtelenség okozta.

Alapbetegsége magasvérnyomás-betegség volt, ami hypertoniás szívizom-elfajulással szövődött, és a kardiológiai vizsgálatok alapján felmerült ISZB lehetősége is. A halál közvetlen okát képező balszívfél-elégtelenség az alapbetegség szövődménye, és teljes bizonyossággal nem zárható ki úgynevezett hyperacut szívizomelhalás (AMI) lehetősége sem.

A SZ. I.t is sújtó magasvérnyomás-betegség, az ennek következményeképpen előállt szívizom bántalom, illetve ISZB olyan természetes, sorsszerű megbetegedések, melyek nem gyógyíthatók, de megfelelő terápiával és a beteg együttműködésével egyensúlyban tarthatók. Jelenleg az orvostudományban nem ismertek olyan eljárások, amelyekkel a magasvérnyomás-betegség, mint alapbetegség halálos szövődményei teljes bizonyossággal elháríthatók lennének. 

Az elhunyt kezelése az orvosi szakma szabályainak, illetve a létező egészségügyi előírásoknak annyiban nem felelt meg, hogy 2010. év július hó 19. napján nem végezték el a beteg obszervációját, és ennek kapcsán ismételt EKG készítés, illetve laborismétlés is elmaradt. 

SZ. I. halálát azonban nem ez a mulasztás okozta, bekövetkezett halála, és az ismételt EKG készítés, illetve laborismétlés elmulasztása között ok-okozati összefüggés nincs.

Felperes I.r.-II.r. alperesekkel szemben támasztott keresetében kérte a bíróságot, kötelezze alpereseket egyetemlegesen 5 millió Ft nem vagyoni kár megtérítésére.

Hivatkozott a Ptk. 84.§.(1).bek.-ének e./ pontjában, 339.§.(1).bek.-ében, 355.§.(1)-(2).bek.-eiben taglalt rendelkezésekre, és a tényállás körében arra, hogy az alperesek nem kellő körültekintéssel jártak el gyermekének diagnózisa felállításakor, sőt, II.r. alperes figyelmen kívül hagyta a szakorvosi javaslatot a szívkatéter beültetése kapcsán.

Az I.r. alperes a felperes keresetével szemben támasztott érdemi ellenkérelmében a kereset elutasítását kérte. 
Arra hivatkozott, hogy az elhunyt a halálát megelőzően 38 nappal járt az ambulanciáján, amikor is aktuálisan panaszmentes volt. Mellkasi fájdalma a vizsgálati nap reggelén és az azt megelőző nap délutánján volt. Az ambulancián fizikális vizsgálat, és laboratóriumi vizsgálat történt, és EKG vizsgálat készült. A laboratóriumi vizsgálat heveny szívizom károsodást nem igazolt, szívelégtelenségre utaló jel nem volt. Tőle a beteg kardiológiai kivizsgálás javaslatával  távozott. Álláspontja szerint tekintettel arra, hogy a beteg aktuálisan panasz- és tünetmentes volt, nem igényelt további sürgősségi osztályos teendőt, illetve belgyógyászati osztályos felvételt. Megítélése szerint a beteg kezelése során a kellő gondossággal, a szakmai szabályok maradéktalan betartásával járt el, így a sajnálatos halálesettel összefüggésben az I.r. alperest álláspontja szerint semmiféle felelősség nem terheli.

I.r. alperesnek perköltségigénye is volt felperessel szemben.

II.r. alperes az érdemi ellenkérelmében ugyancsak a kereset elutasítását kérte. 
Hivatkozott arra, hogy 2010. év július hó 26. napján, amikor SZ. I. kezelését elvégezték a szükséges vizsgálatok elvégzésre kerültek: vérnyomásmérés, szívultrahang, EKG, illetve tekintettel a kórelőzményekre, valamint a beteg tüneteire ekkor terheléses vizsgálatot is elvégeztek. Ennek során a beteg a terhelési célfrekvencia 97%-át elérte, azaz a vizsgálat során panaszmentes volt. 

Előadása szerint SZ. I. a legkisebb kockázatú stádiumban levő szívbetegnek minősült, ebben az esetben pedig csak gyógyszeres kezelést javasol az úgynevezett MET besorolási rendszer. A felperes által hivatkozott invazív szívkatéteres beavatkozásra ilyen állapotban levő betegeknél pedig nem kerülhet sor. Állítása szerint ezért is javasolta a kezelőorvos a dohányzás elhagyását, illetve a gyógyszeres terápiát. Előadása szerint az újabb vizsgálat elvégzésére ez után 1 hónap elteltével javasolták a kontrollt. Állítása szerint tehát a kellő, előírt gondossággal járt el SZ. I. kezelése során.

II.r. alperesnek perköltségigénye is volt a felperessel szemben.

Az I.r.-II.r. alperesek pernyertessége érdekében a perben beavatkozóként részt vevő A. H. B. Zrt. csatlakozott az I.r.-II.r. alperesek ténybeli és jogi hivatkozásaihoz, és ennek megfelelően a felperesi kereset elutasítását kérte. 

A bíróság álláspontja szerint a felperesi kereset az alábbi indokokból alaptalan:

A bíróság mindenekelőtt a fent írt tényállás megállapításának alapjául szolgáló bizonyítékoknak a Polgári Perrendtartásról szóló 1952. évi III. törvény (Pp.) 206.§.(1).bek.-e alapján történő értékelése kapcsán az alábbiakra mutat rá:

A peres felek orvosi iratokkal is alátámasztott, és lényegét tekintve egyező előadása alapján a bíróság tényként tudta megállapítani SZ. I. kezelésének időpontjait, és e kezelések tartalmát, az ezek során tett egyes orvosi megállapításokat. E körben tehát a bíróság alkalmazta a Pp.163.§.(2).bek.-ét.

A bíróság a beszerzett igazságügyi orvosszakértői vélemény alapján, a Pp.177.§.-ának rendelkezései alkalmazásával tudta tényként megállapítani, hogy az I.r. alperes részéről milyen szakmai szabályszegés történt, illetve azt is, hogy a II.r. alperes eljárásában ilyen nem volt megállapítható. 

A bíróság ugyancsak a szakértői vélemény adatai alapján állapította meg, hogy az egyébként feltárt szakmai szabályszegés, és néhai SZ. I. halála között nem áll fenn ok-okozati összefüggés.

A bíróság a beszerzett szakértői véleményt a Pp.182.§.(3).bek.-ében taglalt hibáktól, illetve hiányosságoktól mentes bizonyítéknak találta, és azt ezért az ítélkezésének alapját képező tényállás megállapításához szükséges megalapozott bizonyítékként vette figyelembe.

E bizonyíték eljárásjogi értelemben vett értékelése kapcsán a bíróság rámutat még arra, hogy a felperes a szakértői véleményt 2012. év március hó 06. napján vette kézhez a bíróság 24-I.ssz. alatti végzésével együtt. E végzéssel a bíróság a szakértői véleményt azzal a figyelmeztetéssel küldte meg egyebek mellett a felperes részére is, hogy az abban foglaltakra vonatkozó esetleges észrevételeit a kézhezvételtől számított 8 napon belül terjessze elő.
E 8 napos határidő eredménytelenül telt el, a felperes észrevételt a szakértői véleményre nem tett, hanem csak 2012. év május hó 14. napján, az ekkor megtartott tárgyaláson, a bizonyítási kötelezettséggel kapcsolatos tájékoztatás után nyilatkozott úgy, hogy másik szakértő kirendelését indítványozza.

Ennek a bizonyítási indítványának az indokaként azonban lényegében semmit nem jelölt meg, a kérelem  elõterjesztésének  az  oka  nyilvánvalóan  az  volt,  hogy  a   szakértõi  vélemény   adatai  a felperesi kereset alátámasztására alkalmas tényállás megállapításához nem voltak elegendőek. 

A Pp.141.§.(2).bek.-e kimondja, hogy a bíróság – ha ez a tényállás megállapításához szükséges –, a feleket felhívja nyilatkozataik megtételére, és lefolytatja a bizonyítási eljárást. A fél köteles a tényállításait, nyilatkozatait, bizonyítékait – a per állása szerint – a gondos, és az eljárást elősegítő pervitelnek megfelelő időben előadni, illetve előterjeszteni. Ha a bizonyítás lefolytatása az első tárgyaláson ennek ellenére nem lehetséges, vagy csak részben lehetséges, a bíróság a tárgyalás elhalasztása mellett elrendelheti a per további előkészítését. 

A Pp.141.§.(6).bek.-e szerint pedig, ha a felek valamelyike tényállításának, nyilatkozatának előadásával, bizonyítékainak előterjesztésével – a (2).bek.-ben előírt kötelezettsége ellenére – alapos ok nélkül késlekedik, és e kötelezettségének a bíróság felhívása ellenére sem tesz eleget, a bíróság a fél előadásának, előterjesztésének bevárása nélkül határoz, kivéve, ha álláspontja szerint a fél előadásának, előterjesztésének bevárása a per befejezését nem késlelteti.

A felperes másik szakértő kirendelésére tett bizonyítási indítványa bíróság részéről történt elutasításának indoka tehát kettős:
Egyrészt a bizonyítási indítvány teljesítésének eljárásjogi akadálya volt, hiszen az annak előterjesztésére nyitva álló határidő eredménytelenül telt el, a késedelmesen előterjesztett bizonyítási indítvány teljesítése pedig a per befejezését késleltette volna. 
Másrészt pedig a bizonyítási indítvány érdemben is alaptalan volt, hiszen a felperes még csak nem is hivatkozott olyan peradatra, vagy bármely más tényre, adatra, amely objektíve alkalmas lett volna arra, hogy a beszerzett szakértői vélemény megalapozottsága felől a bíróságban kételyt ébresszen.

Az ekként mindösszesen rendelkezésre álló valamennyi bizonyíték alapján pedig a fentebb írttól eltérő tartalmú tényállás megállapítása a bíróság számára nem volt lehetséges.

Az ekként megállapított tényállás mellett a felperesi kereset az alábbi anyagi jogi indokokra figyelemmel mutatkozott alaptalannak:

Az egészségügyről szóló 1997. évi CLIV. törvény (Eütv.) 77.§.(3).bek.-e szerint minden beteget – az ellátás igénybe vételének jogcímére tekintet nélkül – az ellátásában részt vevőktől elvárható gondossággal, valamint a szakmai és etikai szabályok, illetve irányelvek betartásával kell ellátni.

A Ptk.339.§.(1).bek.-e szerint aki másnak jogellenesen kárt okoz, köteles azt megtéríteni. Mentesül a felelősség alól, ha bizonyítja, hogy úgy járt el, ahogy az az adott helyzetben általában elvárható.

A Ptk.355.§.(1).bek.-e kimondja, hogy a kárért felelős személy köteles az eredeti állapotot helyreállítani, ha pedig az nem lehetséges, vagy a károsult azt alapos okból nem kívánja, köteles a károsult vagyoni és nem vagyoni kárát megtéríteni. 

A kártérítő felelősség megállapításának konjunktív feltételei közül az egyik az, hogy az alperes magatartása és a bekövetkezett kár között okozati összefüggés legyen, egyszerűbben megfogalmazva tehát az, hogy a felperes kárát az alperes okozza. 

Ennek a megállapítása nélkül kártérítő felelősség megállapítására, ilyen következménnyel járó jogkövetkeztetés levonására a bíróságnak lehetősége nincs.

Az pedig a per eldöntése  szempontjából  közömbös  volt,  hogy  az  alperesek  közül  bármelyik  az elhunyt ellátása során vétett-e a szakmai szabályok ellen, ha az adott szabályszegés nem állt okozati összefüggésben SZ. I. halálával. Pontosabban: az ilyen körülmény megállapításának a per eldöntése szempontjából csak annyiban van jelentősége, hogy az elhunyt halálát nem okozó szakmai szabályszegés nem vezethet az alperesek marasztalására, azaz a kártérítő felelősségük megállapítására. 

Mindezekre figyelemmel a bíróság a felperes keresetét, mint alaptalant a rendelkező részben foglaltak szerint elutasította.

A perben felmerült, állam által előlegezett 300.000.-Ft eljárási illeték, és 80.621.-Ft szakértői díj a felperes teljes személyes költségmentességére figyelemmel az állam terhén marad, a 6/1986(VI.26).IM rendelet 13.§.(1).bek.-e és 14.§.-a alapján.

A pervesztes felperes ugyanakkor a Pp.78.§.(1).bek.-e és 86.§.(3).bek.-e alapján teljes személyes költségmentessége ellenére köteles viselni a pernyertes alperesek, és az őket támogató beavatkozó perrel felmerült, és általuk előlegezett perköltségét, amely az ügyvédi képviselettel felmerült költségből állt. 

A bíróság I.r.-II.r. alperesek esetében az ügyvédi képviselettel felmerült munkadíjat a 32/2003(VIII.22).IM rendelet 3.§.(1).bek.-e a./ pontja, és (6).bek.-e alapján a perben kifejtett ügyvédi tevékenységgel arányban álló mértékű 100.000.-Ft + ÁFA, azaz mindösszesen: 127.000.-Ft-ban állapította meg. 
I.r. alperes mindemellett 600.-Ft másolati illetéket is előlegezett.
A bíróság ugyancsak a fenti jogszabályi indokokra figyelemmel, de alkalmazva még a Pp.83.§.(1).bek. rendelkezéseit is az I.r.-II.r. alperesi beavatkozó ügyvédi képviselettel felmerült munkadíját 50.000.-Ft + ÁFA, azaz mindösszesen: 63.500.-Ft-ban állapította meg. 

Az ítélet elleni fellebbezési jog a Pp.233.§.(1).bek.-én alapul.

Miskolc, 2012. év május hó 14. napján 

									dr. Répássy Árpád sk.
										bíró