BERETTYÓÚJFALUI JÁRÁSBÍRÓSÁG
5.P.20.343/2013/10. szám

A ... Járásbíróság a dr. Pallagi Ádám ügyvéd által képviselt felperesnek - a pártfogó ügyvéd által képviselt alperes ellen gyermektartásdíj leszállítása iránt indított perében meghozta a következő
ítéletet:
A bíróság a peres felek házasságából 1996. ... napján született G. és az 1999. ... napján született A. utónevű gyermekek után a felperes által fizetendő gyermektartásdíj összegét a ... Városi Bíróság előtt a ... számon kötött és a bíróság által jóváhagyott egyezségben foglaltakhoz viszonyítva 2013. május 1. napjától kezdődően az alábbiak szerint változtatja meg:

A bíróság kötelezi a felperest, hogy fizessen meg a peres felek házasságából 1996. ... napján született G. és az 1999. ... napján született A. utónevű gyermekek tartása fejében az alperesnek 2013. május 1. napjától kezdődően 2013. november 30. napjával bezárólag gyermekenként havi 12.500 (Tizenkettőezer-ötszáz) Ft, összesen havi 25.000 (Huszonötezer) Ft határozott összegű gyermektartásdíjat, továbbá fizessen meg 2013. december 1. napjától kezdődően havonta előre, minden hónap 15. napjáig esedékesen a felperes bérköltség, illetőleg a rendszeres személyi juttatás címén juttatott összes járandósága és a személyi jellegű egyéb kifizetésként, illetőleg nem rendszeres személyi juttatásként járó egyéb jövedelme gyermekenkénti 12,5%-a-12,5%-a, de legalább 12.500 (Tizenkettőezer-ötszáz) Ft-12.500 (Tizenkettőezer-ötszáz) Ft alapösszegű gyermektartásdíjat.

A bíróság megállapítja, hogy a felperesnek 2013. május 1. napjától 2013. november 30. napjával bezárólag - mivel a fentiek szerint számított 175.000 (Százhetvenötezer) Ft gyermektartásdíj helyett 256.304 (Kettőszáz-ötvenhatezer-háromszáznégy) Ft-ot fizetett meg - 81.304 (Nyolcvanegyezer-háromszáznégy) Ft túlfizetése keletkezett.

A bíróság megállapítja, hogy a felperes a túlfizetett és beszámítható 81.304 (Nyolcvanegyezer-háromszáznégy) Ft-ot 2013. december hónapban 6304 (Hatezer-háromszáznégy) Ft, 2014. január 1-től kezdődően 15 hónapon keresztül pedig havi 5000 (Ötezer) Ft-os részletekben jogosult a jövőben fizetendő gyermektartásdíj összegébe beszámítani.

Felhívja a bíróság a C. Kereskedelmi és Szolgáltató Kft.-ét (...), hogy felperes (aki ... született, anyja neve: ...) H. település ... alatti lakos nettó munkabéréből, annak 50%-a érintetlenül hagyása mellett 2013. december 1. napjától kezdődően a fentieknek megfelelően vonja le a tartásdíjat azzal, hogy 2013. december hónapban gyermekenként 3152 (Háromezer-százötvenkettő) Ft, összesen 6304 (Hatezer-háromszáznégy) Ft, míg 2014. január 1-től 2015. március hónappal bezárólag gyermekenként 2500 (Kettőezer-ötszáz) Ft, összesen havi 5000 (Ötezer) Ft gyermektartásdíjat, a 81.304 (Nyolcvanegyezer-háromszáznégy) Ft túlfizetett összeg részletekben történő beszámítása folytán kifizetettnek kell tekinteni, tehát a fentieknek megfelelően levont gyermektartásdíjból 2013. december hónapban 6304 (Hatezer-háromszáznégy) Ft-ot, 2014. január 1-től 2015. március hónappal bezárólag havi 5000 (Ötezer) Ft-ot vonjon le és a fennmaradó összeget utalja ki alperes jogosult részére.

Ezt meghaladóan a bíróság a keresetet elutasítja.

A bíróság kötelezi az alperest, hogy fizessen meg a felperesnek 15 nap alatt 17.760 (Tizenhétezer-hétszázhatvan) Ft perköltséget.

Kötelezi a bíróság a felperest, hogy fizessen meg az államnak, az adóhatóság külön felhívására 6000 (Hatezer) Ft le nem rótt elsőfokú eljárási illetéket.

A bíróság megállapítja, hogy a perköltségviselés aránya 80-20% a felperes javára. 

Az alperes pártfogó ügyvédje díját 20%-ban a felperesnek kell megfizetnie, míg a pártfogó ügyvédi díj 80%-a az állam terhén marad.

Az ítéletnek a tartásdíj megfizetésére vonatkozó rendelkezése fellebbezésre tekintet nélkül végrehajtható.

Az ítélet ellen a kézbesítéstől számított 15 nap alatt írásban, 3 példányban a ... Törvényszékhez címzett, de a ... Járásbíróságnál benyújtható fellebbezéssel lehet élni.

Tájékoztatja a bíróság a peres feleket, hogy a fellebbezés tárgyaláson való elbírálása kérhető akkor is, ha a fellebbezés csak a kamatfizetésre, a perköltség viselésére, vagy összegére, illetve a meg nem fizetett illeték, vagy az állam által előlegezett költség megfizetésére vonatkozik, vagy csak az előzetes végrehajthatósággal, a teljesítési határidővel, vagy a részletfizetés engedélyezésével kapcsolatos, vagy a fellebbezés csak az ítélet indokolása ellen irányul. A fellebbezési határidő lejárta előtt előterjesztett közös kérelmük alapján a fellebbezés tárgyaláson kívüli elbírálása kérhető.
Indokolás:
A bíróság a peres felek nyilatkozatai, valamint a becsatolt és a beszerzett iratok tartalma alapján az alábbi tényállást állapította meg:

A peres felek korábban házastársak voltak. Házasságukat a ... Városi Bíróság a ... számú ítéletével bontotta fel. A peres felek a házassággal összefüggő ún. járulékos kérdésekben a 2005. március 22. napján megtartott tárgyaláson egyezséget kötöttek, mely egyezségben a házasságukból B. településen, 1996. ... napján született G. és a D. településen, 1999. ... napján született A. utónevű gyermekeiket az édesanyánál, az alperesnél helyezték el. A felperes kötelezettséget vállalt arra, hogy megfizet az alperesnek a mindenkori bérjellegű juttatása 20-20%-ának megfelelő, legkevesebb 10.000 Ft/fő/hó alapösszegű gyermektartásdíjat. A bontóper során a felperes munkanélkülinek mondta magát, az alperes pedig úgy nyilatkozott, hogy közhasznú munkásként dolgozik.

A felperes az alperessel kötött házasságának felbontását követően újabb házasságot kötött, ezen második házasságából 2005. ... napján Á.Sz., 2011. ... napján pedig E.A. utónevű gyermekek születtek. A felperes jelenleg elvált családi állapotú, a második házastársával kötött házasságát a ... Járásbíróság felbontotta. A második házastársával kötött egyezség alapján a felperes a második házasságából született két kiskorú gyermeke után gyermekenként 10.000 Ft, összesen havi 20.000 Ft határozott összegű gyermektartásdíjat fizet. A felperes a saját tulajdonát képező másfél szobás, 36 m² nagyságú, H. település, ... ajtószám alatti lakásban lakik, a tulajdonát képezi még egy 1991-es évjáratú ... típusú személygépkocsi. A felperes által lakott társasházi lakás berendezettsége, bútorzata átlagos.

A felperes 2005. április 18-a óta raktárosként dolgozik a H. települési C. Kereskedelmi és Szolgáltató Kft. alkalmazásában. A felperesnek 2012. május 1-től kezdődően 2013. április hónapjával bezárólag a nettó munkabére összesen 1.105.126 Ft volt, míg béren kívüli juttatás címén 207.000 Ft-ot kapott. A nettó munkabére, valamint a béren kívüli juttatásának együttes összege ebben az időszakban 1.312.126 Ft volt, a béren kívüli juttatást is figyelembe véve az egy havi átlag 109.343 Ft volt. A béren kívüli juttatásként kapott összegből a felperes fogyasztásra nem kész élelmiszert, meleg ételt, vegyi árut, háztartási cikket, ill. szépségápolási termékeket vásárolhat. 

Az alperes mint végrehajtást kérő kérelmére a ... Járásbíróság 2013. január 25. napján a felperes mint adóssal szemben bírósági letiltó végzést bocsátott ki a peres felek által kötött egyezség alapján a gyermektartásdíj behajtására. 2013. május 1-től kezdődően 2013. november hónappal bezárólag a felperes munkáltatója összesen 256.304 Ft gyermektartásdíjat vont le a felperes munkabéréből és fizetett ki az alperesnek.

Az alperes a perbeli két gyermekkel a tulajdonát képező G. település, ... alatti lakóházas ingatlanban él. A lakóház 80 m² nagyságú, 3 szoba, konyha, fürdőszoba, WC, közlekedő helyiségekből áll. A lakás átlagos berendezési tárgyakkal van  berendezve. A lakóházas ingatlanhoz tartozik még egy gazdasági épület. Az alperes a testvérét ápolja, utána 2011. óta részesül ápolási díjban, ennek havi összege jelenleg 34.000 Ft. Saját jogon havi 5200 Ft lakásfenntartási támogatásban részesül. A perbeli két gyermek után havi 29.600 Ft családi pótlékot kap. A G. utónevű gyermek a ... ... Gimnázium 11., míg az A. utónevű gyermek ugyanezen iskola 9. évfolyamos tanulója. A gyermekek bejárósak, havonta mindkettőjüknek 1190 Ft-ba kerül a bérlete. Mindkét gyermeknek havi 1000 Ft osztálypénzt kell fizetnie.

A felperes módosított nyilatkozata szerinti kereseti kérelmében 2013. május 1. napjától kezdődően gyermekenként 12,5%, de legalább 12.000 Ft alapösszegre kérte módosítani a tartásdíj fizetési kötelezettségét azzal, hogy a felperes által túlfizetett összeg havi 12.000 Ft-jával legyen beszámítva a jövőben fizetendő tartásdíj összegekbe. A felperes perköltség megfizetésére is kérte kötelezni az alperest.

Az alperes 2013. május 1-től kezdődően gyermekenként havi 12,5%, de legalább 12.500 Ft alapösszegre nem ellenezte a tartásdíj megváltoztatását azzal, hogy a felperes által túlfizetett összeg havi 5000 Ft-jával kerüljön levonásba a havonta esedékes tartásdíjból.

A bíróság a kereseti kérelmet részben, az alábbiak szerint találta alaposnak:

A felperes arra tekintettel kérte az egyezségben foglaltakhoz viszonyítva a tartásdíj fizetési kötelezettsége leszállítását, hogy az egyezség megkötését követően második házasságából két további gyermeke született, így már nem kettő, hanem összesen négy gyermek eltartásáról kell gondoskodnia. A felperesnek az alperes által sem vitatottan a 2005. március 22. napján megkötött egyezség óta további két gyermeke született, mégpedig 2005. ... napján Á.Sz. és 2011. ... napján E.A.. Erre tekintettel azt, hogy 2013. május 1-től a gyermekenkénti 20%-os mérték 12,5%-ra változzon, ahogy azt a felperes kérte, az alperes sem ellenezte, az alapösszeget ugyanakkor az alperes gyermekenként havi 12.500 Ft-ban kérte megjelölni, a felperes által kért havi gyermekenkénti 12.000 Ft-tal szemben.

Az 1952. évi IV. törvény (a továbbiakban Csjt.) 69. §-ának (1) bekezdése szerint ha a közös egyetértéssel vagy bírósági ítélettel megállapított rokoni tartás megállapításának alapjául szolgáló körülményekben lényeges változás állott be, a tartás mértékének megváltoztatását vagy a tartás megszüntetését lehet kérni. 

Nem vitás peradatok szerint az egyezség megkötése óta a felperesnek további két gyermeke született, így már nemcsak a két perbeli, hanem összesen négy kiskorú gyermek tartásáról kell gondoskodnia, ami nyilván lényeges körülményváltozás, így a tartás mértékének megváltoztatását kell hogy maga után vonja.

A Csjt. 69/A. §-ának (1) bekezdése szerint a szülő a saját szükséges tartásának rovására is köteles megosztani kiskorú gyermekével azt, ami közös eltartásukra rendelkezésre áll. Ez a szabály csak akkor nem irányadó, ha a gyermek tartása, vagyonának jövedelméből kitelik vagy a gyermeknek tartásra kötelezhető más egyenesági rokona van. 

A Csjt. 69/A. §-ának (2) bekezdése alapján a gyermeket gondozó szülő a tartást természetben, a különélő szülő elsősorban pénzben szolgáltatja (gyermektartásdíj).

A tartásdíj összegét gyermekenként általában a kötelezett átlagos jövedelmének 15-25 %-ában kell megállapítani. A gyermektartásdíj meghatározásánál figyelemmel kell lenni a gyermek tényleges szükségleteire, mindkét szülő jövedelmi és vagyoni viszonyaira, a szülők háztartásában eltartott más - saját, illetőleg mostoha - gyermekekre, a gyermek saját jövedelmére is. (Csjt. 69/C. §-ának (1) bekezdése)

A kötelezettel szemben érvényesíthető összes tartási igény a jövedelme 50%-át nem haladhatja meg. Ha a szülők két vagy több gyermek tartására kötelesek, a tartásdíjat úgy kell megállapítani, hogy egyik gyermek se kerüljön a másiknál kedvezőtlenebb helyzetbe, különösen akkor, ha nem egy háztartásban nevelkednek. (Csjt. 69/C. §-ának (2) bekezdése)

A Csjt. 69/C. §-ának (3) bekezdése szerint a tartásdíjat százalékos arányban vagy határozott összegben, vagy határozott összegben és bizonyos jövedelmek százalékában kell meghatározni. A tartásdíj százalékos megállapítása esetében meg kell jelölni a tartásdíj alapösszegét is. (Csjt. 69/C. §-ának (4) bekezdése)

Mivel a felperesnek összesen négy kiskorú gyermek eltartásáról kell gondoskodnia és az összes tartási igény a jövedelme 50%-át nem haladhatja meg, a bíróság az alperes által sem vitatott kezdő időponttól, 2013. május 1-től az egyezségben foglaltakhoz viszonyítva gyermekenként a tartásdíj százalékát 20%-ról 12,5%-ra változtatta meg. 

A Családjogi Törvény végrehajtásáról, valamint a Családjogi Törvény módosításáról szóló 1986. évi IV. törvénnyel kapcsolatos átmeneti rendelkezésekről szóló 4/1987. (VI. 14.) IM rendelet (a továbbiakban Csjtr.) 10. §-ának (1) bekezdése szerint a tartásdíj megállapításához be kell szerezni mindkét szülő jövedelmi és vagyoni viszonyaira vonatkozó adatokat. A 10. § (2) bekezdése alapján a tartásdíj alapja elsősorban a tartásra köteles személy részére a bérköltség (alapbér, bérpótlék, kiegészítő fizetés, prémium, jutalom, 13. és további havi fizetést, stb.), illetőleg a rendszeres személyi juttatás (alapilletmény, illetménykiegészítés, illetménypótlék, egyéb kötelező pótlék, 13. havi illetmény, stb.) címén juttatott összes járandóság, valamint a személyi jellegű egyéb kifizetésként, illetőleg nem rendszeres személyi juttatásként járó egyéb jövedelem (végkielégítés, betegszabadság idejére járó díjazás, túlóra, ügyeleti díj, távolléti díj, stb.).

A Csjtr. 10. §-ának (3) bekezdése szerint, ha a (2) bekezdés szerint nem állapítható meg tartásdíj, illetve a (2) bekezdés alapján megállapítható összeg - a gyermeket gondozó szülő jövedelmi viszonyait is figyelembe véve - a gyermek szükségletét nem fedezi, a tartásdíj megállapításánál a más munkaviszonyból, további munkaviszonyból, munkavégzésre irányuló egyéb jogviszonyból, ill. a nem munkaviszonyból származó rendszeres jövedelmet (pl. megbízási díj, táppénz, nyugdíj, munkanélküli járadék, újítási díj, tőkejövedelem) is alapul kell venni.

A Csjtr. 10. §-ának (4) bekezdése szerint a tartásdíj alapjának megállapításánál a bíróságnak általában a keresetlevél beadását megelőző egy évi összes, a (2)-(3) bekezdés szerinti jövedelemre figyelemmel kell lennie.

A Csjtr. 10. §-ának (6) bekezdése szerint nem képezi a tartásdíj alapját a költségtérítés, étkezési hozzájárulás, üdülési hozzájárulás, illetve a hasonló jellegű egyéb járandóság.

A peres felek álláspontja között az volt az eltérés, hogy míg a felperes szerint a béren kívüli juttatást mint költségtérítést, étkezési hozzájárulást nem kell a tartásdíj alapjánál figyelembe venni, addig az alperes szerint ez is a tartásdíj alapjához tartozik.

A felperes munkáltatója által megküldött kereseti kimutatásból megállapíthatóan 2012. január 1-től 2013. március hónappal bezárólag a felperes havonta 17.000 Ft, 2013. április 1-től kezdődően pedig havi 20.000 Ft béren kívüli juttatásban részesül. A felperes által a tárgyaláson felmutatott kártyából megállapíthatóan vegyi árut, háztartási cikket, illetve szépségápolási termékeket is vásárolhat a kártyára utalt összegből.

Ahogy a bíróság már fentebb kifejtette, a Csjtr. 10. §-ának (2) bekezdése sorolja fel azokat a bérköltség terhére, illetőleg rendszeres személyi juttatásként kifizetésre kerülő járandóságokat, valamint a személyi jellegű egyéb kifizetésként, illetőleg nem rendszeres személyi juttatásként járó egyéb jövedelmeket, amelyeket munkaviszonyban álló kötelezett esetén a gyermektartásdíj alapjaként elsősorban figyelembe kell venni. A (3) bekezdés pedig lehetővé teszi, hogy a tartásdíj megállapításánál a bíróság a gyermek szükségleteire tekintettel a más munkaviszonyból, továbbá munkaviszonyból munkavégzésre irányuló egyéb jogviszonyból, illetőleg a nem munkaviszonyból származó rendszeres jövedelmet is alapul vegye.

A bírói gyakorlat értelmében a felsorolás nem teljes, a gyermek szükségleteinek kielégítése érdekében lényegében a kötelezett minden rendszeres és nem rendszeres jövedelme a gyermektartásdíj alapjául szolgálhat, kivéve a Csjtr. 10. §-ának (6) bekezdésében felsorolt juttatásokat (költségtérítés, étkezési hozzájárulás, üdülési hozzájárulás, illetve a hasonló jellegű egyéb járandóság).

Jelen esetben tehát abban kellett a bíróságnak állást foglalnia, hogy a felperes részére béren kívüli juttatásként kifizetett összeg jellegénél fogva a Csjtr. 10. §-a (2) bekezdésének a) és b) pontjában felsorolt jövedelmek valamelyikébe besorolható-e, vagy az a (6) bekezdésben foglalt tartásdíj alapját nem képező juttatásnak minősül.

A Kúria már több döntésében rámutatott arra, hogy a munkavállaló részére kifizetett juttatás jogcímét illetően nem a juttatás elnevezésének, hanem a rendeltetésének van elsősorban jelentősége.

A felperes az első tárgyaláson azt adta elő, hogy a munkáltatója által béren kívüli juttatásként feltüntetett összeget étkezési utalvány formájában kapja. A második tárgyaláson ugyanakkor felmutatta a kártyáját, mely szerint a béren kívüli juttatás címén kapott összeget havonta a munkáltató erre a kártyára utalja, amiért vegyi árut, háztartási cikket, szépségápolási terméket is vásárolhat. A felperes úgy nyilatkozott, hogy amire szüksége van a háztartásban mosópor, élelmiszer, stb., azokat szokta megvásárolni a kártyán lévő összegből.

Arra tekintettel, hogy a béren kívüli juttatásként kifizetett összeget a felperes nemcsak fogyasztásra nem kész élelmiszer, illetőleg meleg étel vásárlására fordíthatja, hanem egyéb vegyi árut, háztartási cikket, illetőleg szépségápolási terméket is vásárolhat, ez nem tekinthető étkezési hozzájárulásnak, erre tekintettel a tartásdíj alapösszegének a kiszámításánál a bíróság a munkáltató által a felperesnek béren kívüli juttatás címén kifizetett összegeket is figyelembe vette.

2012. május 1-től kezdődően 2013. április hónappal bezárólag a felperes nettó munkabérének összege 1.105.126 Ft volt, míg béren kívüli juttatás címén 207.000 Ft-ot kapott, ez összesen 1.312.126 Ft, tehát havi átlag 109.343 Ft. 

Igaz ugyan, hogy a Csjtr. 10. §-ának (4) bekezdése szerint a tartásdíj alapjának megállapításánál a bíróságnak általában a keresetlevél beadását megelőző egy évi összes, a (2) bekezdés szerinti jövedelemre figyelemmel kell lennie, mivel azonban a tartásdíj leszállítását a felperes, bár a keresetlevelet 2013. február 27. napján terjesztette elő, de 2013. május 1. napjától kezdődően kérte, ezért a bíróság a tartásdíj alapjának megállapításánál 2012. május 1-től kezdődően 2013. április hónappal bezárólag elért jövedelemre volt figyelemmel. A béren kívüli juttatást is hozzászámolva a nettó munkabérhez, ebben az időszakban a havi átlag 109.343 Ft volt. Ennek a 12,5%-a 13.600 Ft lenne, ugyanakkor az alperes 12.500 Ft-ban ismerte el az alapösszeget. Mindezekre tekintettel a bíróság a perbeli két gyermek után az egyezségben foglaltakhoz viszonyítva a felperes tartásdíj fizetési kötelezettségét 2013. május 1-től kezdődően november hónappal bezárólag gyermekenként havi 12.500 Ft, összesen havi 25.000 Ft határozott összegre változtatta meg, illetőleg a jövőre nézve gyermekenként 12,5%, de legalább 12.500 Ft alapösszegű gyermektartásdíj megfizetésére kötelezte a felperest.

A Csjtr. 12. §-ának (1) bekezdése szerint a gyermektartásdíjnak a 10. § (2) bekezdése alapján százalékos arányban történő megállapítása esetén a bíróságnak külön-külön meg kell határoznia, hogy a 10. § (2) bekezdésének a), illetve b) pontja alapján kifizetett járandóságnak hány százaléka illeti meg a jogosultat tartásdíjként.   A Csjtr. 10. § (2) bekezdése a) pontja alapján juttatott járandóság az alapbér, bérpótlék, kiegészítő fizetés, prémium, jutalom, 13. és további havi fizetés, illetőleg az alapilletmény, illetménykiegészítés, illetménypótlék, egyéb kötelező pótlék, valamint 13. havi illetményt, stb. A 10. § (2) bekezdése b) pontja alapján kifizetett járandóságnak pedig a végkielégítés, betegszabadság idejére járó díjazás, túlóra, ügyeleti díj, távolléti díj, stb. tekintendő.

Mind a Csjtr. 10. §-ának (2) bekezdése a), mind pedig a 10. § (2) bekezdés b) pontja alapján kifizetett járandóságnak a gyermekenkénti 12,5%-a, de legalább összesen 12.500 Ft alapösszegű tartásdíj illeti meg az alperest.

A felperes a tartásdíj alapösszegét módosított nyilatkozatában 12.000 Ft-ban kérte megállapítani, mivel az alapösszeget a bíróság 12.500 Ft-ban jelölte meg, ezt meghaladóan a felperes kereseti kérelmét elutasította.

A gyermekenkénti havi 12.500 Ft, összesen havi 25.000 Ft határozott összegű gyermektartásdíjjal számolva 2013. május 1-től kezdődően 2013. november hónappal bezárólag a felperesnek 175.000 Ft-ot kellett volna megfizetnie, ezzel szemben a felperes 256.304 Ft-ot fizetett meg, tehát ebben az időszakban 81.304 Ft túlfizetése keletkezett.

A Ptk. 296. §-ának (1) bekezdése akként rendelkezik, hogy a kötelezett a jogosulttal szemben fennálló egynemű és lejárt követelését - ha jogszabály kivételt nem tesz - a jogosulthoz intézett vagy a bírósági eljárás során tett nyilatkozattal tartozásába beszámíthatja. A 297. § (1) bekezdése szerint beszámításnak nincs helye olyan szolgáltatással szemben, amelyet megállapodás alapján meghatározott célra kell fordítani, továbbá - a túlfizetés esetét kivéve - tartási, életjáradéki és baleseti járadékköveteléssel szemben.

A Legfelsőbb Bíróság PK. 34. számú állásfoglalása szerint a fellebbezésre tekintet nélkül végrehajthatónak nyilvánított elsőfokú ítélet alapján kifizetett tartásdíjat, életjáradékot és baleseti járadékot, illetőleg annak túlfizetett részét a keresetnek a fellebbezési bíróság által történő elutasítása vagy a marasztalás összegének leszállítása esetén nem lehet visszakövetelni. Annak azonban nincs akadálya, hogy a kötelezett a jogalap nélkülivé vált fizetést - az egyéb törvényes feltételek fennállása esetén - a jogosulttal szemben fennálló követelésébe beszámíthassa. Túlfizetés esetén beszámításnak a tartási, életjáradéki és baleseti járadékkövetelésnek később esedékes részleteivel szemben is helye van. A beszámítási jog gyakorlásának nem feltétele, hogy azt a bíróság ítéletében kifejezetten megengedje.

Mindezek alapján nincs akadálya annak, hogy a felperes a jogalap nélkülivé vált fizetést az alperessel szemben fennálló követelésébe beszámíthassa. A fenti állásfoglalás tartalmazza azt is, hogy túlfizetés esetén beszámításnak a tartási, életjáradéki és baleseti járadékkövetelésnek később esedékes részleteivel szemben is helye van.

Az alperes sem vitatta, hogy beszámításnak helye van, viszont a felperes által megjelölt havi 12.000 Ft-tal szemben 5000 Ft-os részletekben kérte a beszámítást.
2013. december 1-től kezdődően az alapösszeggel számolva a két gyermek után havi  25.000 Ft gyermektartásdíjat kellene, hogy kapjon az alperes, ha a túlfizetett 81.304 Ft 12.000 Ft-jával kerülne beszámításra, ez azt jelentené, hogy 6 hónapon keresztül az alperes az alapösszeggel számolva 25.000 Ft helyett havi 13.000 Ft tartásdíjat kapna a két gyermek után, ugyanakkor ha a túlfizetett összegből 2013. december hónapban 6304 Ft, míg az azt követő 15 hónapban 5000 Ft kerül beszámításra, ez esetben a gyermekek elől létfenntartásuk alapja nem kerül elvonásra, így a bíróság azt állapította meg, hogy a felperes a 81.304 Ft túlfizetett összeget 2013. december hónapban 6304 Ft, míg 2014. január 1-től kezdődően 15 hónapon keresztül összesen havi 5000 Ft-os részletekben jogosult a jövőben általa fizetendő gyermektartásdíj összegébe beszámítani. (Pp. 217. §-ának (3) bekezdése)

A bíróság a fentiek figyelembe vételével hívta fel a felperes munkáltatóját a gyermektartásdíj levonása és alperesnek történő kifizetése iránt. A felperes eredetileg 10.000 Ft határozott összegre kérte a tartásdíj leszállítását gyermekenként, ehhez viszonyítva 80%-ban lett pernyertes, így a bíróság a perköltség viselése felől a Pp. 81.§-ának (1) bekezdése alapján határozott.

A felperest képviselő ügyvédnek a 32/2003. (VIII. 22.) IM rendelet 3. §-ának (2) bekezdés a) pontja szerint számolt munkadíjából a 80%-os pernyertességet figyelembe véve a bíróság 8000 Ft-ot, míg a felperes 5200 Ft utazási költségéből 4160 Ft-ot, valamint a felperesi képviselő 7000 Ft-os készkiadásából 5600 Ft-ot számolt el a felperest megillető perköltségbe, így a bíróság a Pp. 81. §-ának (1) bekezdése alapján az alperest 17.760 Ft perköltség megfizetésére kötelezte a felperes javára.

A perköltség teljesítési határidejét a bíróság a Pp. 217. §-ának (1) bekezdése alapján 15 napban jelölte meg.

A bíróság a felperes pervesztességéhez igazodóan a per tárgyi költségfeljegyzési jogos jellegére tekintettel feljegyzett kereseti illetékből a 6/1986. (VI. 26.) IM rendelet 13. §-ának (2) bekezdése alapján a felperest 6000 Ft elsőfokú eljárási illeték megfizetésére kötelezte, a fennmaradó illeték megfizetésére a teljes személyes költségmentességben részesült alperes részleges pervesztessége ellenére sem kötelezhető, a feljegyzett illeték ebben a részben az állam terhén marad. (6/1986. (VI. 26.) IM rendelet 13. §-ának (1) bekezdése és 14. §-a)

A Pp. 87. §-ának (2) bekezdése szerint a bíróság a perköltség viseléséről szóló határozatában - a díj összegének megállapítása nélkül, a perköltségviselés arányának meghatározásával - megállapítja, hogy a pártfogó ügyvédi díj viselésére ki köteles. 

A perköltségviselés arányát a bíróság 80-20%-ban határozta meg a felperes javára azzal, hogy az alperes pártfogó ügyvédi díjának 20%-át a felperes köteles megfizetni, 80%-a pedig az állam terhén marad.

A bíróság álláspontja szerint arra tekintettel, hogy a gyermekenkénti 10.000 Ft-os alapösszeg 12.500 Ft-ra változott, nem a tartásdíj leszállításáról, hanem felemeléséről van szó, ezért ezen ítéleti rendelkezést a bíróság a Pp. 231. §-a a) pontja alapján fellebbezésre tekintet nélkül végrehajthatónak nyilvánította.

..., 2013. november 21.
							                	... s.k.
									    bíró