Pfv.V.21.230/2015/9.

A Kúria az dr. Bajkai István ügyvéd által képviselt felperesnek a dr. Szabó József ügyvéd által képviselt alperes ellen kártérítés megfizetése iránt a Fővárosi Törvényszék előtt 8.G.40.864/2008. szám alatt folyamatban volt, és a Fővárosi Ítélőtábla 14.Gf.40.595/2014/4/7. számú ítéletével befejezett perében az alperes által előterjesztett felülvizsgálati kérelem folytán megtartott nyilvános tárgyaláson meghozta a következő

í t é l e t e t:

A Kúria a jogerős ítélet perköltség viselésére vonatkozó rendelkezését hatályon kívül helyezi, kötelezi az alperest, hogy 15 nap alatt fizessen meg a felperes részére 600 (Hatszáz) euró másodfokú perköltséget. Egyebekben a jogerős ítéletet hatályában fenntartja.

Kötelezi az alperest, hogy fizessen meg a felperes részére 15 nap alatt 300 (Háromszáz) euró felülvizsgálati eljárási költséget.

Ez ellen az ítélet ellen felülvizsgálatnak nincs helye.

I n d o k o l á s

A ... (a továbbiakban: ...) és az alperes között 2005. november 17-én raktározási szerződés jött létre 17.000 tonna gabona tárolására. Az ... hozzájárult ahhoz, hogy a kukorica értékesítése esetén a raktározó és a vevő között kötött külön tárolási szerződés alapján az intervenciós áru elszállításáig a kukorica továbbra is a raktártelepen a tárolóban maradhasson. 

A felperes 2007. július 18-án ajánlatot tett az ... felé a KUK 42.számú intervenciós gabona megvételére. Az ... az ajánlatot elfogadta, és határozott arról, hogy a vételárat 2007. augusztus 24-ig kell részére átutalni. Az ...  engedélye alapján a gabona egy részének kitárolására 2007. augustus 8-24. között került sor. A készletértékesítésről készült jegyzőkönyvek adatai alapján 2007. augusztus 24-én 3.724,27 tonna kukorica maradt a raktárban, amely a felperes megbízottja által 2007. augusztus 23-án felvett helyszíni ellenőrzési jegyzőkönyv megállapításai szerint megfelelt az intervenciós követelményeknek.

A felperes az intervenciós árut 2007. augusztus 24-ét követően is az alperes raktárában tárolta, az alperes által leszámlázott raktározási díjat megfizette. A felperes a kitárolást 2007. december 10-ig végezte, a szállítások eredményeként azonban 217,99 tonnával kevesebb intervenciós kukoricát tudott elvinni, mint amennyi az ... határozat és a helyszíni ellenőrzési jegyzőkönyv adatai alapján járt volna a részére.

A felperes a hiányzó mennyiség tekintetében 2008. január 29-én felszólítást küldött az alperesnek, aki a mennyiségi követeléssel nem értett egyet. Kárfelelősségét nem ismerte el arra hivatkozva, hogy az áru minőségének megóvása érdekében végzett folyamatos árukezelés során a száradásból keletkezett súlyveszteség az érdekkörén kívül esik.

A felperes a hiányzó árumennyiséget a szabad piacról szerzte be.

A felperes módosított kereseti kérelmében 43.598 euró és kamatai megfizetésére kérte kötelezni az alperest kártérítés jogcímén. Másodlagosan az alperes marasztalását az 1959. évi IV. törvény (Ptk.) 196. §-ára alapítottan kérte.

Az alperes ellenkérelmében a kereset elutasítását kérte. Arra hivatkozott, hogy a felek között nem jött létre raktározási szerződés, mivel lényeges kérdésekben, így a tárolás időtartamában, a tárolás költségében és az elszámolható káló mértékében nem állapodtak meg. Vitatta kárfelelősségének fennállását is.

Az elsőfokú bíróság ítéletével kötelezte az alperest 41.218 euró és kamatai, valamint perköltség felperes javára történő megfizetésére. Ezt meghaladóan a felperes keresetét elutasította. A másodfokú bíróság az elsőfokú bíróság ítéletének megfellebbezett rendelkezését helybenhagyta. Az alperest 500.000 forint + ÁFA másodfokú ügyvédi munkadíjból álló perköltség megfizetésére kötelezte.

A jogerős ítélet értelmében az ... hozzájárult ahhoz, hogy a raktározó és a vevő közötti külön tárolási szerződés alapján az intervenciós áru elszállításáig a kukorica a tárolóban maradjon. A peres felek raktározási szerződést írásban ugyan nem kötöttek, de közöttük ráutaló magatartással létrejött a szerződés. A 2007. augusztus 24-i helyszíni ellenőrzési jegyzőkönyvből egyértelműen kitűnik, hogy ezen a napon 3.724,27 tonna intervenciós kukorica volt a raktárban. A  kitárolás befejezésééig azonban a felperes ennél kevesebb kukoricát tudott elszállítani. 

A bíróság vizsgálta az áru tárolásának körülményeit, az áruhiány okait. A felperes által beszerzett ... által készített magánszakértői vélemény és ... perben kirendelt igazságügyi szakértő véleménye közötti ellentmondások feloldására az ... rendelte ki. A bíróság az alperesnek a szakértői testülettel kapcsolatos kifogásait alaptalannak ítélte, és a Testület egyesített szakvéleménye alapján megállapította, hogy 2007. augusztus 24. és 2007. december 10. között az alperes raktárában tárolt gabona nedvességtartalma miként változott.

A jogerős ítélet értelmében az alperesnek - a ráutaló magatartással létrejött raktározási szerződés alapján - 2007. augusztus 25. és december 10. közötti időszakra 3.724,27 tonna kukorica tekintetében állt fenn elszámolási kötelezettsége. A felperes csak 3.506,28 tonna árut vett át, ezért - a káló mennyiségét is figyelembe véve - 206,09 tonna az a mennyiség, amelyet az alperes nem tudott kiadni. Miután a felperes szerződésekkel igazolta, hogy ezen mennyiség beszerzéséért 41.218 eurót fizetett ki, a bíróság - felelősségét a hiányzó áruért megállapítva - az alperest az ezzel bekövetkezett kár megtérítésére kötelezte.

A jogerős ítélettel szemben az alperes terjesztett elő felülvizsgálati kérelmet, melyben a jogerős ítélet hatályon kívül helyezését, elsődlegesen a felperes keresetének elutasítását, másodlagosan a bíróság új eljárás lefolytatására és új határozat hozatalára történő utasítását, harmadlagosan pedig az elsőfokú ítélet megváltoztatásával olyan tartalmú határozat hozatalát kérte, mellyel az általa fizetendő összeget a Kúria 8.914.629 forintra csökkenti. Külön vitatta a másodfokú ítélet perköltségre vonatkozó rendelkezését, figyelemmel arra, hogy 600 euró díjmegállapodáson alapuló díjigényt terjesztett elő a felperes, és a bíróság ennek figyelmen kívül hagyásával marasztalta 500.000 forint összegű másodfokú perköltség megfizetésére. 

Az alperes felülvizsgálati kérelmében arra hivatkozott, hogy a bíróság sem tartalmilag, sem alakilag nem megfelelően előterjesztett szakértői vélemény alapján ítélkezett, a szakértői testület által adott véleményre mint aggálytalan bizonyítékra nem alapíthatott volna tényállást. E körben a Pp. 177. § (1) bekezdése, 182. § (2) bekezdése, 183. § (1) bekezdése és a 33/2007. (VI. 22.) IRM rendelet megsértésére hivatkozott. Szerinte okszerűtlen annak megállapítása is, hogy ráutaló magatartással a felek között létrejött a raktározási szerződés, ugyanis éppen a káló elszámolása tekintetében nincs a felek között megállapodás, ezért a jogerős ítélet sérti a Ptk. 205. § (2) bekezdését.

Előadta, hogy a fedezeti vétel szabályait sem megfelelően alkalmazta a bíróság. E körben a Ptk. 318. § és 463. § (1) bekezdése megsértésére hivatkozott, analógiával pedig a Bécsi Vételi Egyezményre. Szerinte a felperes kártérítés jogcímén csak az adott helyzetben általában elvárható módon, a józan gazdasági megfontolás szerinti ésszerű időn belül megkötött fedezeti ügylet díja és a szerződéses ár közötti különbözetre tarthat igényt. A 2007. december 10-ig történt szállításokra tekintettel a felperesnek már korábban kellett volna gondoskodnia a hiányzó árumennyiség pótlásáról, és miután a fedezeti vétel során megvásárolt kukorica jobb minőségű volt, mint a tárolt, így a magasabb minőségű és árú beszerzés nem indokolható, az ebből eredő árkülönbözetet nem köteles viselni. A fentiek értékelése esetén legfeljebb 8.914.629 forint erejéig kerülhet volna sor a marasztalására.

A másodfokú perköltségről való rendelkezés álláspontja szerint a Pp. 3. § (2) bekezdését, 79. § (1) bekezdését, valamint a 32/2003. IM rendelet 2. § (1) bekezdés a) és b) pontját sérti. 

Hivatkozott a Pp. 164.§-ának megsértésére és előadta az elsőfokú ítélettel összefüggő aggályait is.

A felperes felülvizsgálati ellenkérelmében a jogerős ítélet hatályában való fenntartását kérte.

A Pp. 272. § (2) bekezdése alapján a felülvizsgálati kérelemben egyrészt megfelelően, szövegesen elő kell adni a felülvizsgálat alapját képező jogszabálysértést, másrészt konkrétan meg kell jelölni a megsértett jogszabályhelyet (BH 2002.164., BH 2001.46.). Akár a konkrét jogszabályhely megjelölése, akár a jogszabálysértés szöveges előadása hiányzik, a felülvizsgálati kérelem érdemben nem bírálható el (BH 2005.290., BH 2011.259.). Ha a fél a felülvizsgálati kérelmében a jogerős ítéletet többféle okból is támadja, vagyis több, egymástól elkülönülő jogszabálysértésre hivatkozik, valamennyi hivatkozásának rendelkeznie kell a Pp. 272. § (2) bekezdésében meghatározott tartalmi követelményekkel. Érdemben csak azok a hivatkozások vizsgálhatók, amelyek esetében a Pp. 272. § (2) bekezdésében meghatározott tartalmi követelmények maradéktalanul teljesülnek (BH 2015.307.).

A Pp. 270. § (2) bekezdése értelmében felülvizsgálattal csak a jogerős ítélet rendelkezései támadhatók. Az alapeljárásban nem kifogásolt jogszabálysértést nem lehet a felülvizsgálati kérelemben megjelölni, új jogszabálysértést nem lehet megjelölni (BH1997. 196.). A jogerős ítélet csak a per tárgyát érintő körben vizsgálható felül (BH1998. 288. II., BH2001. 222. II.), tehát olyan kérdésben támadható, amely az első- és másodfokú eljárásnak is tárgya volt (BH1995. 163., BH2001. 172. II.). A felülvizsgálati kérelemben a felek új jogcímre  nem hivatkozhatnak (BH1996. 372.).

A fentiekre tekintettel a Kúria az elsőfokú ítélettel összefüggő jogszabálysértéseket, az indokloással el nem látott, pontos jogszabályhellyel nem konkretizált (Pp. 164. §) hivatkozást és az eljárás korábbi szakaszában nem érintett hivatkozásokat (Bécsi Vételi Egyezmény, fedezeti vétel szabályai) érdemben nem vizsgálta.

A Kúria a felülvizsgálati eljárás eredményeként azt állapította meg, hogy a jogerős ítélet a per főtárgya tekintetében nem jogszabálysértő, ugyanakkor a másodfokú perköltségről való rendelkezés körében sérti a felülvizsgálati kérelemben megjelölt jogszabályokat.

Helyesen hivatkozott az alperes felülvizsgálati kérelmében arra, hogy a felperes díjmegállapodás alapján (32/2003. (VIII. 22.) IM rendelet 2. § (1) bekezdés a) és b) pontja) kérte (Pp. 79. § (1) bekezdése) a másodfokú eljárásban felmerült ügyvédi munkadíjból álló perköltsége megítélését. Konkrét díjigényként 600 eurós igényt jelentetett be, ugyanakkor a bíróság ettől eltérően magasabb összegben határozta meg a perköltség fizetési kötelezettségét. Perköltség-igény esetén - ha a fél megjelöli, hogy mely költségeket és milyen összegben kér számításba venni - a bíróságnak az előterjesztett igényről kell döntenie. A fél által felszámítottnál magasabb perköltséget nem, csak indokolt esetben annál alacsonyabbat állapíthat meg. (32/2003. (VIII. 22.) IM rendelet 2. § (2) bekezdés, Pp. 3. § (2) bekezdés). Ezért a Kúria ebben a részében a jogszabálysértő ítéletet hatályon kívül helyezte, és a Pp. 275. § (4) bekezdése alapján a jogszabályoknak megfelelő határozatot hozva az alperest 600 euró másodfokú perköltség megfizetésére kötelezte.

Egyebekben a jogerős ítéletet alaptalanul támadta az alperes.

Helyesen állapította meg a bíróság, hogy a felek között ráutaló magatartással a raktározásra, tárolásra vonatkozó szerződés (Ptk. 463. § (1) bekezdés) létrejött (Ptk. 205. § (1) bekezdés, 216. § (1) bekezdés). Ezt támasztották alá a tanúvallomások, a felek nyilatkozatai és az alperes azon magatartása is, hogy időszakosan leszámlázta a tevékenysége ellenértékét, és a felperes ezért díjazást is fizetett számára. Az alperes jogi képviselője a ... sorszámú jegyzőkönyvben a felperesi jogi képviselővel egyezően adta elő, hogy ugyanazon tartalommal jött létre a peres felek között a raktározási szerződés, mint az alperes és az ... között. Mindezekre figyelemmel a Ptk. 205. § (2) bekezdésére hivatkozással alaposan nem vitatható, hogy a feleknek a létrehozni kívánt szerződés valamely elemében nem volt megállapodása. A felek a korábbi raktározási szerződést elfogadták. Miután az a káló kérdését rendezte, annak mennyisége pedig a szakértői bizonyítással megfelelően tisztázható volt, így - a szerződés lényeges, vagy a felek által lényegesnek minősített kérdéseit is értékelve - a felmerült bizonyítékokból a bíróság jogszerűen következtetett arra, hogy ráutaló magatartással a peres felek között a szerződés létrejött.

A szakértői bizonyítás (Pp. 177. §) kellő mélységben, megfelelően került lefolytatásra. ... szakértő 11 alkalommal, míg ... szakértő 5 alkalommal nyilatkozott a perben. Ezen túlmenően a szakértői vélemények közötti ellentmondások tisztázására a bíróság az ... rendelte ki (Pp. 183. § (1) bekezdés). A szakértői testület is több ízben nyilatkozott. E testület eljárásával kapcsolatos alperesi kifogásokat a bíróság azzal a megalapozott indokkal, hogy a testület összetételével összefüggő kifogások nem a peres eljárás keretei között értékelhetők, alaptalannak találta. Ugyanakkor megállapítható az is, hogy a ... számú kirendelő végzésben foglalt kérdésekre szakértői vélemény adására kirendelte ... bevont szakértőt is. E kirendelések nyomán egyesített szakvélemény készült, de időközben a kifogásolt személy szakértői esküjét is letette, és ezt követően is több ízben nyilatkozott a szakértői testület (Pp. 182. § (2) bekezdés).Amennyiben korábban bármiféle alaki hiba felvethető lett volna a szakértői testület működésével, az utóbb tett és már formailag is aggálytalan megállapításokra figyelemmel nincs olyan jogszabálysértés, ami a szakértői testület véleményének figyelmen kívül hagyásához vezethetne (33/2007. (VI. 22.) IRM rendelet).

A bíróság a felmerült bizonyítékok megfelelő mérlegelésével jutott arra a következtetésre, hogy a szakértői véleményekből megállapítható mennyiségű kukorica ellenértékének megfizetésére az alperes kártérítés jogcímén köteles. A felperes által megvásárolt kukorica vonatkozásában az augusztus 23-i jegyzőkönyv rögzítette a kiadás alapjául szolgáló mennyiségét és minőségét, ezt a mennyiséget pedig az alperes a kitárolások eredményeként nem tudta szolgáltatni a felperes részére. 

A fedezeti vétellel kapcsolatos kérdések csak a felülvizsgálati eljárásban kerültek megfogalmazásra, ezen új hivatkozások ezért nem voltak figyelembe vehetők. Megjegyzendő ugyanakkor, hogy olyan adatok nem merültek fel, amelyek aggályossá tennék a felperes kártérítési keresetének összegszerűségét. A december 10-i utolsó szállítási időponthoz képest ugyanis a januári számlával igazolt beszerzései nem tekinthetők ésszerű időn túlinak. Az alperes nem bizonyította, hogy a felperes a kár csökkentése érdekében nem megfelelően járt el.

A felperes a kártérítési igényének jogalapját és összegszerűségét is bizonyította. Az alperes a kártérítési felelősség alól nem tudta magát kimenteni csak állította, de nem bizonyította a kukorica kiszáradását és az ebből eredő súlyveszteséget. Mind a magánszakértői véleményből, mind a szakértői testület véleményéből az állapítható meg, hogy a 2007. augusztus 25-től 2007. december 10-ig tartó időszakban nedvességtartalom növekedés volt, nem pedig nedvességtartalom csökkenés. Ebből következően a felperes a hiányzó árumennyiség beszerzésének költségeként az általa megfizetett ellenértéket kártérítés címén (Ptk. 318. § (1) bekezdés, 339. § (1) bekezdés) alaposan kérte az alperestől. 

A kifejtettek értelmében a Kúria a per főtárgya tekintetében a Pp. 275. § (3) bekezdésének megfelelően a jogerős ítéletet hatályában fenntartotta. A per főtárgya vonatkozásában alaptalan felülvizsgálati kérelemre tekintettel a Kúria a Pp. 78. § (1) bekezdése szerint kötelezte az alperest a felperes felülvizsgálati eljárásban felmerült bejelentett díjigény szerinti ügyvédi munkadíjból álló felülvizsgálati eljárási költsége megfizetésére.

Budapest, 2016. február 04.

Dr. Bartal Géza s.k. a tanács elnöke, Dr. Simonné Dr. Gombos Katalin s.k. előadó bíró, Dr. Farkas Attila s.k. bíró