A Kúria
mint felülvizsgálati bíróság
ítélete
Az ügy száma: 	Pfv.V.21.983/2015/5. 
A tanács tagjai:
Dr. Bartal Géza a tanács elnöke
Dr. Simonné Dr. Gombos Katalin előadó bíró
Dr. Farkas Attila bíró
A felperes:
...
A felperes képviselője:
dr. Kikindai Zoltán ügyvéd
Az alperes:
...
Az alperes képviselője:
dr. Trencsán Gábor ügyvéd
A per tárgya:
Jogalap nélküli gazdagodás
A felülvizsgálati kérelmet benyújtó fél:
Alperes
A másodfokú bíróság neve és a jogerős határozat száma: 
Győri Ítélőtábla Gf.IV.20.026/2015/5.
Az elsőfokú bíróság neve és a határozat száma:
Veszprémi Törvényszék 1.G.40.073/2012/58.
Rendelkező rész
A Kúria a jogerős ítéletet hatályában fenntartja.

Kötelezi az alperest, hogy 15 napon belül fizessen meg a felperes részére 100.000 (Százezer) forint felülvizsgálati eljárási költséget.

A le nem rótt 1.922.900 (Egymillió-kilencszázhuszonkettőezer-kilencszáz) forint felülvizsgálati eljárási illetéket az állam viseli.

Az ítélet ellen felülvizsgálatnak nincs helye.
Indokolás
A felülvizsgálat alapjául szolgáló tényállás
[1]	Az alperes mint bérbeadó a tulajdonában álló ... hrsz. alatti volt moziépületet a 2008. január 30-án kötött és 2008. április 15-én hatályba lépett szerződéssel bérbe adta a ... Kft-nek határozatlan időre, de legalább 3 évre, 6 hónapos felmondási idővel. A szerződés szerint a bérlő jogosult volt a saját költségére az ingatlant átalakítani a ... stúdiójának, valamint ügyfélszolgálatának kialakítása érdekében. A felek a bérleti díj mértékét évi 600.000 forint + áfa összegben határozták meg.
[2]	2008. június 1-től a ... műsorszolgáltatását a felperes látta el, ezért 2008. május 29-én a bérleti szerződést módosították, 2008. június 1-től határozatlan időre de legalább 3 évre a peres felek közötti bérleti szerződésre a ... Kft. és az alperes közötti szerződés rendelkezései változatlan tartalommal való fennmaradását írták elő.
[3]	A bérelt ingatlan átalakítási munkáit a ... Kft. kezdte meg, majd a felperes fejezte be. A felújítási munkák az ingatlan forgalmi értékét 19.228.939 forinttal emelték.
[4]	2011-ben a peres felek kapcsolata megromlott, ezért 2011. április 29-én a felperes - az alperes szerződésszegésére hivatkozással - április 30-i hatállyal felmondta a szerződést, és kérte az értéknövekedés elszámolását. Az alperes képviselőtestületi határozatában vitatta a bérleti szerződés felmondásának érvényességét, majd a 2012. február 16-i nyilatkozatával azonnali hatállyal maga mondta fel a szerződést és felhívta a felperest az ingatlan birtokba adására. Az ingatlan egy részét a felperes az alperes birtokába adta, egy részét azonban tovább használta.
[5]	A felperes a Veszprémi Törvényszék előtt kereseti kérelmet terjesztett elő az alperessel szemben, melyben a perbeli ingatlanon tulajdonjog megállapítását kérte. Keresetétől való elállása folytán a bíróság a pert az 5.G.40.001/2012/20. számú végzésével megszüntette.
A kereseti kérelem és az alperes védekezése
[6]	A felperes kereseti kérelmében 39.900.000 forint megfizetésére kérte kötelezni az alperest arra hivatkozva, hogy a bérlet tárgyát képező ingatlan forgalmi értékét 39.900.000 forinttal növelte.
[7]	Az alperes ellenkérelmében a kereset elutasítását kérte. Arra hivatkozott, hogy az elvégzett munkák nem voltak értéknövelőek. Azokat a felperes saját költségére és kockázatára végezhette el, egyebekben pedig a felek közötti bérleti jogviszony kizárja a jogalap nélküli gazdagodás szabályainak alkalmazását.
Az első- és másodfokú ítélet
[8]	Az elsőfokú bíróság ítéletével kötelezte az alperest 19.228.939 forint, valamint perköltség felperes javára történő megfizetésére, ezt meghaladóan a keresetet elutasította. A másodfokú bíróság az elsőfokú ítélet megfellebbezett rendelkezéseit helybenhagyta.
[9]	A jogerős ítélet értelmében a peres felek közötti bérleti szerződésbe foglalt megállapodásra tekintettel a jogviszony megszűnésekor a jogalap nélküli gazdagodás szabályai szerint kell elszámolni. A felperes a megállapodással az értéknövekedés megtérítése iránti igényéről nem mondott le, az pedig, hogy az ingatlan forgalmi értékében növekedés, az alperes oldalán gazdagodás bekövetkezett, a felmerült bizonyítékok mérlegelése alapján megállapítható. A szerződés megszűnésével az értéknövelő beruházások tekintetében a tulajdonos javára bekövetkezett a gazdagodás, így függetlenül attól, hogy a felperes részben még birtokban tartja az ingatlant, a követelése nem idő előtti.
A felülvizsgálati kérelem és ellenkérelem
[10]	A jogerős ítélettel szemben az alperes terjesztett elő felülvizsgálati kérelmet, melyben a jogerős ítélet hatályon kívül helyezését és a felperes keresetének elutasítását, másodlagosan pedig a jogerős ítélet elsőfokú ítéletre is kiterjedő hatályon kívül helyezése mellett az elsőfokú bíróság új eljárás lefolytatására és új határozat hozatalára történő utasítását kérte.
[11]	Az alperes felülvizsgálati kérelme szerint a bíróság az 1959. évi IV. törvény (Ptk.) 207. § (1) bekezdését megsértve értelmezte a felek ügyletkötési akaratát, melyből a felperes elszámolási igénye értelmezéssel sem vezethető le. A lakások és helyiségek bérletéről, valamint az elidegenítésükre vonatkozó egyes szabályokról rendelkező 1993. évi LXXVIII. törvény (Ltv.) 15. § (1) bekezdése sem értelmezhető úgy, hogy a feleknek a beruházás elvégzésével kapcsolatos megállapodásukon túl elszámolási kérdésekről is rendelkezniük kellene a szerződésben. A felek megállapodásának helyes értelmezéséből az következik, hogy nincs olyan vagyoneltolódás, ami ellentételezendő lenne. A felek a szerződésben megállapodtak arról, hogy a beruházás költségei a felperest terhelik, így a jogalap nélküli gazdagodás szabályai nem alkalmazhatók. 
[12]	Az alperes érvelése értelmében a jogerős ítélet sérti a Pp. 130. § (1) bekezdés f) pontját, tekintettel arra, hogy a bírói gyakorlat szerint a bérlő ráfordítása folytán a tulajdonos csak a birtokbavételkor gazdagodhat, ami a perbeli esetben nem következett be. A Ptk. 361. §-ába ütközően állapította meg a bíróság az értéknövekedés összegét, ezen túlmenően pedig - miután a felperes nem tett eleget a Pp. 164. § (1) bekezdése szerinti azon kötelezettségének, hogy igazolja az általa elvégzett munkákat - a vagyoni hátrány bekövetkezése sem bizonyított. A bíróság kirívóan okszerűtlen mérlegeléssel, a Pp. 3. § (3) bekezdésébe ütközően állapította meg a vagyoneltolódás felperes hátrányára történt bekövetkezését.
[13]	A felperes felülvizsgálati ellenkérelmében a jogerős ítélet hatályában való fenntartását kérte.
A Kúria döntése és jogi indokai
[14]	A felülvizsgálati kérelem nem alapos.
[15]	A Kúria a felülvizsgálati eljárás eredményeként megállapította, hogy a jogerős ítélet a felülvizsgálati kérelemben megjelölt okokból nem jogszabálysértő.
[16]	Az 1952. évi III. törvény (Pp.) 130. § (1) bekezdés f) pontja alapján a keresetlevél idézés kibocsátása nélküli elutasítására - illetve utóbb a perben a Pp. 157. § a) pontja alapján a per megszüntetésére - akkor kerülhet sor, ha a felperes olyan követelést érvényesít, amelyre vonatkozóan még nem nyílt meg az igényérvényesítés iránti joga. Helyesen állapította meg a bíróság, hogy a felperes követelése nem idő előtti, figyelemmel arra, hogy a peres felek közötti jogviszony megszűnt, egyik peres fél sem tekinti a szerződéses jogviszonyt fennállónak. A jogviszony megszűnésével a tulajdonos értéknövelő beruházások miatti gazdagodása bekövetkezett, annak pedig a jogalkotó egyéb jogkövetkezmények levonhatóságával adott teret, hogy a felperesnek az ingatlan további használatára jogcíme nincsen. A jogcím nélkülivé vált használat esetén a birtokba adási kötelezettség kikényszerítése, illetve egyéb követelés érvényesítése nem előfeltétele a gazdagodás iránti igény érvényesítésének. Ezért a Pp. 130. § (1) bekezdés f) pontjának megsértése nélkül vizsgálta érdemben a bíróság a felperes kereseti kérelmét.
[17]	Alaptalanul sérelmezte az alperes a Ptk. 207. § (1) bekezdésének, és ezzel összefüggésben az Ltv. 15. § (1) bekezdésének megsértését is. Helyesen mutatott rá a bíróság arra, hogy az Ltv. 15. § (1) bekezdése a szerződő felek abban történő megállapodására vonatkozó szabályt tartalmaz, hogy a munkák elvégzésének költségei melyik felet terhelik. A szerződés azon rendelkezése miszerint a felperes (korábban a felperesi jogelőd) saját költségére elvégezheti az átalakítási munkákat, nem értelmezhető úgy, hogy ezzel a felek a bérleti jogviszony megszűnése esetére a felperes elszámolási igényét is kizárták. A felperes bérbeadói hozzájárulással végzett átalakítási munkákat abban a reményben, hogy az ingatlant határozatlan ideig a saját céljainak megfelelően használhatja. Az Ltv. 15. § (1) bekezdésének a felperesi igényérvényesítést kizáró értelmezése hiányában pedig a felperes csak akkor nem követelhetné az általa elvégzett értéknövelő beruházásai ellentételezését a bérleti jogviszony felek által nem vitatott megszűnésére tekintettel, ha a bérleti szerződés nem pusztán a felperes költségviseléséről szólna, hanem mindennemű térítési igényéről is lemondó nyilatkozatot tartalmazna. Helyesen, a bizonyítékok okszerű és logikus mérlegelésével [Pp. 206. § (1) bekezdés] jutott a bíróság arra a következtetésre, hogy ilyen joglemondás nem történt, ezért a felperes igényének érvényesítését a felülvizsgálati kérelemben írt jogszabályok nem zárják ki.
[18]	Megalapozottan végezte el a bíróság a beruházások elszámolását a jogalap nélküli gazdagodás (Ptk. 361. §) szabályai szerint. A gazdagodás alapjaként a bíróság a beruházás folytán bekövetkezett forgalmi értéknövekedést vette figyelembe, amelynek mértékét a perbeli bizonyítékok (okiratok, szakértői vélemény) alátámasztották. A ténylegesen elvégzett beruházások és azok forgalmi értékre gyakorolt hatása tekintetében a felperes a bizonyítékok rendelkezésre bocsátási [Pp. 3. § (3) bekezdés] és tényállításai bizonyítása kötelezettségének [Pp. 164. § (1) bekezdés] is eleget tett.
[19]	A kifejtettek értelmében a bíróság jogszabálysértés nélkül jutott arra a következtetésre, hogy a szerződéses jogviszony megszűnése folytán az alperes köteles a felperes által elvégzett beruházások eredményeként bekövetkezett tényleges értéknövekedés ellenértékének megfizetésére. A kifejtettek értelmében a Kúria a jogerős ítéletet a Pp. 275. § (3) bekezdése szerint hatályában fenntartotta.
Záró rész
[20]	Az alperes a Pp. 78. § (1) bekezdése értelmében köteles a felperes ügyvédi munkadíjból álló felülvizsgálati eljárási költsége megfizetésére. Az alperes személyes illetékmentessége folytán a Kúria az 1990. évi XCIII. törvény 5. § (1) bekezdés b) pontjára és 74. § (3) bekezdésére tekintettel a 6/1986. (VI.26.) IM rendelet 14. §-a alapján határozott a le nem rótt felülvizsgálati eljárási illeték viseléséről.
[21]	A Kúria a jogerős ítéletet a Pp. 274. § (1) bekezdésének megfelelően tárgyaláson kívül bírálta el.

Budapest, 2016. június 2.

. Bartal Géza s.k. a tanács elnöke, Dr. Simonné Dr. Gombos Katalin s.k. előadó bíró, Dr. Farkas Attila s.k. bíró