A Kúria
mint felülvizsgálati bíróság
ítélete
Az ügy száma: 	Pfv.III.21.461/2016/7.szám
A tanács tagjai: . Havasi Péter a tanács elnöke
. Udvary Katalin előadó bíró
. Döme Attila bíró
A felperesek: I. rendű
	II. rendű
	III. rendű
	IV. rendű
A felperesek képviselője: 
384. számú Ügyvédi Iroda
	(ügyintéző: dr. Simon Gábor ügyvéd)
Az alperes: 	alperes
Az alperes képviselője: 
	Homonnai Ügyvédi Iroda
	(ügyintéző: dr. Homonnai Bendegúz ügyvéd)
Az alperes beavatkozója: 
	Alperesi beavatkozó
Az alperes beavatkozójának képviselője: 
	Bebesi Ügyvédi Iroda
	(ügyintéző: dr. Bebesi István ügyvéd)
A per tárgya: 	kártérítés
A felülvizsgálati kérelmet benyújtó felek: 
	felperesek, alperes
A másodfokú bíróság neve és a jogerős határozat száma: 
őri Ítélőtábla Pf.III.20.217/2015/6.
Az elsőfokú bíróság neve és a határozat száma és kiegészítő ítélet: 
ányai Törvényszék 9.P.21.928/2009/99.
Rendelkező rész
A Kúria a jogerős ítélet felülvizsgálatokkal támadott, az elsőfokú ítéletnek a másodfokú bíróság által az I., III. és IV. rendű felperesek nem vagyoni kártérítés iránti keresetét elutasító rendelkezéseit helybenhagyó részét részben hatályon kívül helyezi, e körben az elsőfokú ítéletet akként változtatja meg, hogy az alperes által fizetendő nem vagyoni kártérítés összegét az I. rendű felperes tekintetében 5.000.000 (ötmillió) forintra, a III. rendű felperes esetében 9.000.000 (kilencmillió) forintra, a IV. rendű felperes tekintetében 2.000.000 (kétmillió) forintra és az elsőfokú ítéletben meghatározott kamataira felemeli, a II. rendű felperes tekintetében a jogerős ítélet rendelkezését hatályában fenntartja; a jogerős ítéletnek a vagyoni kártérítés leszállításáról szóló részét - az első- és másodfokú eljárási illetékek és perköltségek viselésére is kiterjedően - hatályon kívül helyezi, e körben az elsőfokú ítélet fellebbezett részét akként változtatja meg, hogy az alperes által az I. rendű felperesnek fizetendő vagyoni kártérítés összegét 9.287.087 (kilencmillió-kétszáznyolcvanhétezer-nyolcvanhét) forintra és az elsőfokú ítéletben meghatározott kamataira, a 2015. november 1-jétől fizetendő járadékot havi 102.904 (százkétezer-kilencszáznégy) forintra felemeli.

Kötelezi az alperest, hogy 15 napon belül fizessen meg a felpereseknek 1.500.000 (egymillió-ötszázezer) forint együttes első- és másodfokú perköltséget.

Az I. rendű felperes 104.000 (száznégyezer) forint kereseti, 75.000 (hetvenötezer) forint fellebbezési, a II. rendű felperes 104.000 (száznégyezer) forint kereseti, 150.000 (százötvenezer) forint fellebbezési és 100.000 (százezer) felülvizsgálati illeték, a III. rendű felperes 172.000 (százhetvenkétezer) forint kereseti, 150.000 (százötvenezer) forint fellebbezési, a IV. rendű felperes 70.000 (hetvenezer) forint kereseti, 150.000 (százötvenezer) forint fellebbezési és 100.000 (százezer) forint felülvizsgálati illeték megfizetésére köteles az államnak külön felhívásra, míg a le nem rótt 1.050.000 (egymillió-ötvenezer) forint kereseti, 2.125.000 (kétmillió-százhuszonötezer) forint fellebbezési és 2.852.200 (kétmillió-nyolcszázötvenkétezer-kétszáz) forint felülvizsgálati illetéket az állam viseli.

Az ítélet ellen felülvizsgálatnak nincs helye.
Indokolás
A felülvizsgálat alapjául szolgáló tényállás
[1]	Az I. és a II. rendű felperesek élettársi kapcsolatából 2008. december 18-án jobb oldali karidegfonat sérülés következtében a jobb kar bénulásával született a III. rendű felperes, aki több műtéten, majd hat hónapos korában idegfonat implantáción esett át. A III. rendű felperes többféle kezelésben vett részt, mozgásfejlődése azonban jelentősen megkésett, a jobb vállát érintően erősen korlátozott. Mozgásszervi rendellenességei mellett a koponyája kissé aránytalan, jobb oldalon fali-tarkótáji ferdefejűség áll fenn, balra irányuló kényszertartással. Jobb vállát kissé csapottan tartja következményes S gerincoszlopi görbülettel. A IV. rendű felperes az I. rendű felperes első házasságából született egészséges gyermek.

[2]	A bíróság jogerős közbenső ítélettel megállapította az alperes kártérítési felelősségét a 2008. december 18-i szüléssel és a III. rendű felperes egészségi állapotával kapcsolatban bekövetkezett, az I-IV. rendű felpereseket ért károkért.
Az első- és másodfokú ítélet
[3]	A folytatódó eljárásban hozott, a keresetnek részben helyt adó kiegészített elsőfokú ítéletben a bíróság kötelezte az alperest, hogy vagyoni kártérítés címén az I. rendű felperesnek 8.543.087 forintot és ennek a 2011. július 3. napjától járó törvényes mértékű késedelmi kamatát, 2015. november 1-jétől havi 92.904 forint járadékot, nem vagyoni kártérítés címén az I-II. rendű felpereseknek személyenként 500.000 forintot, a III. rendű felperesnek 4.062.500 forintot a 2008. december 18-tól járó törvényes mértékű késedelmi kamataival fizessen meg; az I., II. és III. rendű felperesek ezt meghaladó, továbbá a IV. rendű felperes keresetét elutasította.

[4]	A peres felek fellebbezése folytán eljárt másodfokú bíróság az ítéletével az elsőfokú ítélet fellebbezett részét részben és akként változtatta meg, hogy a nem vagyoni kártérítés címén fizetendő összeget az I. rendű felperes esetében 4.000.000 forintra, a II. rendű felperes esetében 2.000.000 forintra és a III. rendű felperes tekintetében 5.000.000 forintra és kamataira emelte fel és kötelezte az alperest, hogy fizessen meg a IV. rendű felperesnek 1.000.000 forint nem vagyoni kártérítést és ennek a 2008. december 18-tól járó törvényes mértékű késedelmi kamatát, a vagyoni kártérítésként az I. rendű felperesnek fizetendő összeget 6.752.143 forintra, és a 2015. november 1-jétől fizetendő járadékot havi 74.154 forintra szállította le és ennek megfelelően rendelkezett a perköltség viseléséről. A jogerős ítélet indokolása szerint az elsőfokú bíróság nem teljes körűen vette számba azokat a hátrányokat, amelyeket a sérült gyermeknek és hozzátartozóiknak el kellett szenvednie. A III. rendű felperes tekintetében nem hagyható figyelmen kívül, hogy a testi deformitása esztétikai hátrányokat is okozott és a fogyatékosságból eredő másság a kamaszkorban nagyobb súllyal jelentkezik, amelyek a pszichés rendellenesség esélyét növelik az életkor előrehaladtával. Az I. rendű felperes tekintetében figyelembe kell venni, hogy a sérült gyermek gondozásának fizikális és pszichés többletterhei a születéstől kezdődően elsősorban az I. rendű felperesre hárulnak. Ennek következményeként saját sorsú lelki alkata talaján, de az I. rendű felperesnél negatív pszichés elváltozás, szorongásos és depresszív tünetek alakultak ki, amelyek az I. rendű felperes életvitelét hátrányosan érintik. A II. rendű felperes édesapa tekintetében sérült az egészséges családban éléshez fűződő személyiségi jog. A szülők párkapcsolatának megszakadása legalább részben a sérült gyermek gondozásából eredő köztudomású fizikális és pszichés többletterheknek tudható be. A IV. rendű felperes esetében pszichés elváltozás nem tapasztalható, azonban a testvére betegsége miatt a szükségszerűen reá háruló átlagot meghaladó mértékű feladatok negatív életminőség változást okoztak, amely a IV. rendű felperes szabadidős tevékenységére, baráti kapcsolataira és tanulmányaira is kihatott.
A vagyoni károk körében a rezsi és telefonköltség többlet címén előterjesztett kereseti kérelem kapcsán a másodfokú bíróság kifejtette, hogy a gyermek sérült állapota önmagában nem igazolja, hogy a felperesek többet tartózkodtak otthon, az a tény pedig, hogy a huzamosabb otthontartózkodás rezsi többletet eredményez általános kártérítés megállapítására nem ad alapot. Jelen esetben nem volt akadálya annak, hogy az I. rendű felperes a gyermek születése előtti és utáni számlákkal igazolja a többletfogyasztás tényét, de ettől elzárkózott. Az I. rendű felperes bizonyítási nehézségei nem alapozhatják meg az általános kártérítés intézményének alkalmazását.

[5]	A jogerős ítélet indokolása szerint az alperes alappal hivatkozott arra, hogy a megítélt ápolási díj összege eltúlzott. A „Kék Angyal" Házi Betegápoló Szolgálat által alkalmazott óradíjak 100%-os mértékben nem vehetők figyelembe, ezek az óradíjak ugyanis nem a napi gyakoriságú és éveken át tartó viszonyokat feltételezik, hanem rövidebb ápolási időszakokra, átmeneti jellegű élethelyzetek megoldásához szükséges, kisegítő jellegű szolgáltatásokra vonatkoznak. A másodfokú bíróság szerint ezért - szemben az elsőfokú bíróság által megállapított 100%-os mértékkel - csak a tarifa 75%-a vehető figyelembe. A fejlesztések indokoltságát és a járadékösszeget a másodfokú bíróság szerint az elsőfokú bíróság helyesen állapította meg, annak csökkentésére nem talált alapot. Egyetértett a közlekedési többletköltség címén előterjesztett kereseti kérelem megalapozottságával is.
A felülvizsgálati kérelmek és ellenkérelem
[6]	A felperesek a felülvizsgálati kérelmükben kérték, hogy a jogerős ítélet hatályon kívül helyezése mellett hozott új határozatban a bíróság kötelezze az alperest, hogy az I. rendű felperes részére 5.000.000 forint, a II. rendű felperes részére 3.000.000 forint, a III. rendű felperes részére 9.000.000 forint és a IV. rendű felperes részére 3.000.000 forint nem vagyoni kártérítést és a 2008. december 18-tól járó törvényes mértékű kamatait, vagyoni kártérítés címén pedig az I. rendű felperesnek 9.287.087 forintot és a 2011. július 3-tól járó törvényes mértékű késedelmi kamatát, valamint havi 102.904 forint járadékot fizessen meg. Jogi álláspontjuk szerint a jogerős ítélet logikailag ellentmondó és okszerűtlen. A nem vagyoni kártérítések nem alkalmasak a kár ellentételezésére és nem felelnek meg a kialakult bírói gyakorlatnak. A gyermek sérülése miatt a felperesek nem élhették az egészséges család boldog, gondtalan életét. Az I. rendű felperesnél negatív személyiségváltozás alakult ki, indulatainak pszichoszomatikus levezetődése valószínűsíthető. Az I. és a II. rendű felperes kapcsolata a III. rendű felperes egészségi állapota miatt bomlott fel, ezt a bíróság kellően azonban nem értékelte, miként a fél előadását mint bizonyítékot sem. A felülvizsgálati kérelem utalt más hasonló ügyekben hozott döntésekre, az ár- és értékviszonyok változására. A II. rendű felperes élete is megváltozott, a III. rendű felperes károsodása pedig egész életére kiható, jobb karját nem tudja használni és ez minden tevékenységében akadályozza. a IV. rendű felperes pszichés állapotát is érinti testvére betegsége, a negatív változást a szakértői vélemény is alátámasztotta. Mindezekre tekintettel a jogerős ítéletben megállapított nem vagyoni kártérítések alacsonyak, annak felemelése indokolt.

[7]	A vagyoni kártérítések közül a felülvizsgálati kérelem a rezsi és telefon többletköltséget, valamint az ápolási-gondozási díjat támadta. A felperesek szerint a telefon és rezsi többletköltség nem csak számlával igazolható, azokat alátámasztja a győri IOI szakvéleménye is és más bírósági döntésben is utal a bíróság arra, hogy nem csak a számla szolgálhat bizonyítékul. Ez az igény általános kártérítésként elbírálható.
A másodfokú bíróság elfogadta az ápolás-gondozás indokoltságát és annak időtartamát is, a kártérítés leszállítása azon alapult, hogy a „Kék Angyal" Bt. tarifájának nem 100%-a, hanem csak 75%-a vehető figyelembe. A másodfokú bíróság indokolásával szemben azonban nem merült fel olyan adat, amely szerint hosszú távon olcsóbb lenne ez a szolgáltatás. A betegápoló szolgáltatók éppen hogy hosszú távra vannak berendezkedve. A felperesek szerint az ápolás-gondozás címén járó összeget 7.086.000 forintra és 2015. november 1-jétől havi 75.000 forint járadékra kell felemelni. A felperesek keresete egyébként e tekintetben vagylagos volt. Vagy a „Kék Angyal" Bt. díjainak megállapítását kérték 100%-ban, vagy 75%-os tarifa figyelembevétele mellett külön kérték a háztartási kisegítő díjának megállapítását is. A 75%-ra történő leszállításból következően a háztartási kisegítő címén előterjesztett igény elbírálatlan maradt, a felperesek pedig már a fellebbezésükben sem értettek egyet abban, hogy az ápolás-gondozás, illetve a háztartási kisegítés egymást kizáró jogcímek lennének.

[8]	Az alperes felülvizsgálati kérelme a jogerős ítélet hatályon kívül helyezésére és elsődlegesen a teljes keresetet, a kapcsolódó járadékigényeket elutasító, másodlagosan valamennyi kártérítési tétel jelentős mértékű csökkentését megállapító döntés meghozatalára irányult. Az alperes jogi álláspontja szerint a jogerős ítélet a Ptk. 339. §-ának (1) bekezdését, 340. §-ának (1) bekezdését, 355. §-ának (1) bekezdését és 356. §-át, valamint a Pp. 206. §-ának (1)-(3) bekezdéseit sérti. A másodfokú bíróság indokolása nem adott választ a fellebbezésben kifejtett alperesi érvekre, ezért jogilag téves és megalapozatlan. A vagyoni kártérítés körében utalt az alperes arra, hogy az ápolás-gondozás címén előterjesztett igény és a háztartási kisegítő többletköltsége címén előterjesztett igény egymást kizárja, de külön-külön is megalapozatlanok, illetőleg eltúlzottak. Egy csecsemő, illetőleg egy gyermek felügyelete a károsodástól függetlenül is egész napos, folyamatos készenlétet igényel. A „Kék Angyal" Házi Betegápoló és Szolgáltató Bt. tarifájának alkalmazása teljességgel megalapozatlan, ilyen szolgáltatást egyébként az édesanya nem is kívánt igénybe venni. Felmerül e körben a felperesek kárenyhítési kötelezettsége is. Az alperes szerint aggályos a szakértői vélemény a többlet ápolás, gondozás és a háztartási kisegítő tevékenység indokoltsága tekintetében is. A szakvéleményből nem derül ki, hogy ezek milyen időszakra és meddig indokoltak. Mindezek alapján a járadék megállapítása is megalapozatlan ilyen jogcímeken. A gyermek betegségei, alsó végtagjainak egészségi állapota, a gerincferdülés több gyermeket érint Magyarországon, így az ennek ellensúlyozására alkalmazott terápiák költsége a perbeli esettől függetlenül is nyilvánvalóan felmerülne. Nem megalapozott és bizonyítatlan a fejlesztőkezelések költsége címén, illetve a közlekedési többletkiadások címén megítélt összeg.
A nem vagyoni kártérítések kapcsán az alperes arra hivatkozott, hogy a pszichológus szakértő egyik felperes esetében sem állapította meg negatív irányú pszichés elváltozás kialakulását. Az elsőfokú bíróság ítélte meg helyesen, hogy az I. és a II. rendű felperesek párkapcsolata nem a perbeli eseménnyel összefüggően szakadt meg. A IV. rendű felperes esetében nem állapítható meg olyan lelki vagy életvezetési állapot, hátrány, amely az alperes felelősségi körébe tartozna. Az alperes szerint nincs olyan ok, amely a II. rendű felperes részére a nem vagyoni kártérítés megállapítását indokolná. A gyermek lelki, pszichés szempontból jól élte meg a történteket, az pedig csak feltételezés, hogy kamaszkorában pszichés rendellenesség alakulhat ki.

[9]	A felperesek a felülvizsgálati ellenkérelmükben a jogerős ítélet alperes által támadott rendelkezései hatályban tartását kérték. Jogi álláspontjuk szerint nem sérültek az eljárási szabályok az alperes felülvizsgálati kérelmében kifejtettek szerint. A másodlagos felülvizsgálati kérelem kapcsán kifogásolták, hogy az nem konkrét, így elbírálásra nem alkalmas. Nem valós az az alperesi felvetés, hogy nem merülhet fel ápolás és gondozás egy ekkora gyermeknél. A díj mértéke pedig a „Kék Angyal" Bt. árainak beszerzése alapján megállapítható volt, ezt a bírói gyakorlat széles körben elfogadja és alkalmazza. Nem köztudomású tény, hogy A-n olcsóbb az ápolás-gondozás óradíja mint máshol. Az alperes tévesen hivatkozik a szakvélemény aggályosságára, a szakértő egyértelműen állapítja meg a többlet ápolás-gondozás, fokozott felügyelet szükségességét, illetőleg annak mértékét. A bírói gyakorlatban az ápolás-gondozás és a háztartási kisegítés jogcímeket a bíróságok egymás mellett alkalmazzák, ha az eset körülményei ezt indokolják. Szakértői vélemény támasztja alá, hogy a gyermek állapota folyamatosan indokolttá teszi a fejlesztését, az ezzel összefüggő kezelési költségek és közlekedési többletkiadások megállapítása megalapozott. A nem vagyoni kártérítések tekintetében a felperesek kiemelték, hogy azok nem csak a pszichés kár miatt kerültek megállapításra, hanem a felperesek életében bekövetkezett összes hátrányos változásokra tekintettel. Negatív irányú pszichés állapotváltozásról mindegyik felperes esetében szó van. A megállapított nem vagyoni kártérítések nemhogy túlzóak, de nagyon alacsonyak, e körben hivatkoztak a felperesek a Kúria 2017. március 8-án kelt hasonló tárgyú döntésére.
A Kúria döntése és jogi indokai
[10]	A Pp. 270. §-ának (2) bekezdése alapján a Kúria azt vizsgálta, hogy a jogerős ítélet felülvizsgálatokkal támadott részei a felülvizsgálati kérelmekben megjelölt okokból jogszabálysértő-e.

[11]	Az I., III. és IV. rendű felperesek felülvizsgálati kérelme részben alapos, a II. rendű felperes és az alperes felülvizsgálati kérelme alaptalan.

[12]	Az alperes mindegyik felperessel szemben fennálló kártérítési felelősségét a bíróság jogerős közbenső ítélettel megállapította, a folytatódó eljárásban csak a kártérítés mértéke volt vizsgálható. Erre tekintettel a kereset teljes elutasítását a felülvizsgálati eljárásban az alperes alappal nem kérhette. A felperesek felülvizsgálati kérelme a Pp. 206. §-ának (1) bekezdésére utalással a nem vagyoni kártérítések felemelésére, valamint a rezsi és telefon költségtöbblet, az ápolás-gondozás és a háztartási kisegítés költsége címén előterjesztett kereseteknek helyt adó döntésre irányult. Az első- és a másodfokú ítélet a lényegét illetően együtt, a személyhez fűződő jogsértéseket és a felpereseket ért nem vagyoni hátrányokat jól írja le, a megállapított tényállás a bizonyítékok okszerű értékelésén alapul, e körben a Pp. 206. §-a (1) bekezdésének sérelme nem állapítható meg, azonban a kártérítéseknek a Ptk. 355. §-ának (4) bekezdésében foglaltak szerinti mértéke a hátrányok súlyának megfelelő mérlegelésével csak a II. rendű felperes esetében nem jogszabálysértő.

[13]	A nem vagyoni kárpótlás meghatározásánál a bíróságnak a személyi sérelem súlyát, következményeit, a károsodáskor fennálló ár- és értékviszonyokat, valamint a bírói gyakorlat összehasonlításra alkalmas más ügyekben hozott döntéseit kell mérlegelni. Az első- és a másodfokú ítélet indokolásában írt, a III. rendű felperes élete végéig fennálló nem vagyoni hátrányokra tekintettel az I. rendű felperes esetében a kért 5.000.000 forint, a III. rendű felperesnél 9.000.000 forint és a IV. rendű felperes esetében 2.000.000 forint a megfelelő és nem eltúlzott kompenzáció, ezért a nem vagyoni kártérítések felemelésére irányuló felülvizsgálati kérelem ebben a mértékben alapos volt. A Kúria figyelemmel volt a korabeli értékviszonyokra, a hasonló tényállású ügyekben hozott bírósági döntésekre és arra, hogy a felpereseknek sérült a testi épséghez, egészséghez fűződő, valamint az egészséges családban éléshez való joga.

[14]	A rezsi és a telefon költségtöbblet iránti kereset tekintetében az általános kártérítésnek a Ptk. 359. §-ának (1) bekezdésében írt feltételei nem állnak fenn. A többletköltségekre vonatkozó fellelhető, valamint a köztudomású adatok alapján elbírálható, hogy a keresetben megjelölt kártérítés iránti kereset alapos-e. A III. rendű felperes károsodásából eredő és a szakértői véleménnyel is alátámasztott tény, hogy az átlagosnál nagyobb idejű az otthontartózkodás, ennek alapján a rezsi és telefon költségtöbblet felmerülte megállapítható volt, azoknak a felperesek által megjelölt mértéke, a 375.000 forint és a 369.000 forint lejárt összeg és a havi 5-5.000 forint járadék iránti igény elfogadható volt.
Az ápolás-gondozás költsége, illetőleg a háztartási kisegítés költsége iránti igény nem olvad össze, azok egymást nem zárják ki, mindig az adott eset egyedi sajátosságai alapján kell a bíróságnak e körben állást foglalnia. A felperesek az igényüket nem vitásan a „Kék Angyal" Bt. tarifája alapján vagylagosan terjesztették elő. Az elsőfokú bíróság döntése és annak indokolása helytálló volt a tekintetben, hogy az ápolás, gondozás, háztartási kisegítés értékelésével a tarifa 100%-át tartotta megállapíthatónak, ezzel a Kúria egyetért.

[15]	Az alperesnek a kereset teljes elutasítására irányuló felülvizsgálati kérelme a már kifejtett okokból a közbenső ítéletre tekintettel alaptalan, a kártérítések „jelentős mértékű" csökkentése pedig érdemi vizsgálatra alkalmatlan, hiszen nem vizsgálható, hogy az alperes a jogerős ítéletet mennyiben és milyen okból támadja, így a hivatkozott jogszabályok megsértése nem volt megállapítható. A felperesek felülvizsgálati kérelmének elbírálása kapcsán egyes kártérítési tételek egyébként érdemben elbírálásra kerültek, e körben a kártérítések csökkentésére nincs alap.
Záró rész
[16]	A kifejtettekre tekintettel a Kúria a jogerős ítélet felülvizsgálatokkal támadott, az elsőfokú ítéletnek a másodfokú bíróság által az I., III. és IV. rendű felperesek nem vagyoni kártérítés iránti keresetét elutasító rendelkezéseit helybenhagyó részét a Pp. 275. §-ának (4) bekezdése alapján részben hatályon kívül helyezte, e körben az elsőfokú ítéletet megváltoztatta és az alperes által fizetendő nem vagyoni kártérítés összegét az I. rendű felperes tekintetében 5.000.000 forintra, a III. rendű felperes esetében 9.000.000 forintra és a IV. rendű felperes tekintetében 2.000.000 forintra és az elsőfokú ítéletben meghatározott kamataira felemelte; a Pp. 275. §-ának (3) bekezdése alapján a II. rendű felperes tekintetében - jogszabálysértés hiányában - a jogerős ítélet rendelkezését hatályában fenntartotta. A jogerős ítéletnek a vagyoni kártérítés leszállításáról szóló részét - az első- és a másodfokú eljárási illetékek és perköltségek viselésére is kiterjedően - a Pp. 275. §-ának (4) bekezdése alapján hatályon kívül helyezte és e körben az elsőfokú ítélet fellebbezett részét megváltoztatva az alperes által az I. rendű felperesnek fizetendő vagyoni kártérítés összegét 9.287.087 forintra és az elsőfokú ítéletben meghatározott kamataira, a 2015. november 1-jétől fizetendő járadékot pedig havi 102.904 forintra felemelte. A vagyoni kártérítés a lejárt összegek tekintetében egyrészt tartalmazza az elsőfokú bíróság által jól megítélt 8.543.087 forintot, valamint a 375.000 forint rezsi többletköltséget és a 369.000 forint telefon többletköltséget, a járadékok tekintetében pedig az elsőfokú bíróság által jól megítélt havi 92.904 forinton felül a rezsi és telefon többletköltség címén a havi 5-5.000 forintot.

[17]	A megváltozott pernyertesség-pervesztesség arányára tekintettel a Kúria hatályon kívül helyezte a jogerős ítéletnek az első- és a másodfokú eljárási illetékek és perköltségek viselésére vonatkozó rendelkezéseit és a perköltségek viseléséről az első- és másodfokú eljárásban, valamint a felülvizsgálati eljárásban a pernyertesség-pervesztesség aránya alapján és a Pp. 81. §-ának (1) bekezdésére tekintettel, az eljárási illetékekről pedig a 6/1986. (VI.26.) IM rendelet 13. §-ának (1) és (2) bekezdése, valamint a 14. §-a alapján döntött.
Budapest, 2017. június 28.

Dr. Havasi Péter s.k. a tanács elnöke, Dr. Udvary Katalin s.k. előadó bíró, Dr. Döme Attila s.k. bíró

A kiadmány hiteléül:

bírósági ügyintéző
HM