A Kúria
mint felülvizsgálati bíróság
í t é l e t e

Az ügy száma: Pfv.II.22.405/2016/7.
A tanács tagjai:
Dr. Makai Katalin a tanács elnöke
Dr. Kövesné dr. Kósa Zsuzsanna előadó bíró
Dr. Baloginé dr. Faiszt Judit bíró 
A felperes: 

A felperes képviselője:
Dr. Magyarovics Gyula ügyvéd (felperes címe) 
Az alperes:

Az alperes képviselője: 
Dr. Ilosvai Gábor ügyvéd 
A per tárgya:
házastársi közös vagyon megosztása
A felülvizsgálati kérelmet benyújtó fél:
alperes
Az elsőfokú bíróság neve és a határozat száma:
Esztergomi Járásbíróság 5.P.20.589/2013/45.
A másodfokú bíróság neve és a jogerős határozat száma: 
Tatabányai Törvényszék 1.Pf.20.294/2015/14.

Rendelkező rész

A Kúria a jogerős ítélet felülvizsgálattal támadott rendelkezését hatályában fenntartja. 

Kötelezi az alperest, hogy 15 napon belül fizessen meg az államnak, felhívásra 800.000 (nyolcszázezer) forint le nem rótt felülvizsgálati eljárási illetéket. 

Az ítélet ellen felülvizsgálatnak nincs helye. 

I n d o k o l á s 

A felülvizsgálat alapjául szolgáló tényállás

[1]	A peres felek 1998. július 4. napján kötöttek házasságot, házassági életközösségük véglegesen és mindenre kiterjedően 2008 februárjában szűnt meg. A felek a házassági életközösségük időtartama alatt megvásárolták az ingatlannyilvántartásban kizárólag a felperes tulajdonaként nyilvántartott D., H. tér 1. I. emelet 1. szám alatti lakásingatlant, amelyet 2006. március 23. napján 16.000.000 forint vételárért értékesítettek. A vevő a vételárat részletekben fizette meg: a szerződés megkötésekor 2.000.000 forint előleget teljesített, a fennmaradó 14.000.000 forint vételár részlet megfizetésére legkésőbb 2006. június 30. napjáig vállalt kötelezettséget. Az adásvételi szerződésben az eladók kijelentették, hogy a vételár egyenlő arányban illeti meg őket és a szerződés záradékában egyezően nyilatkoztak a befolyó vételár felhasználásáról: azt egy lakásingatlan megvásárlására fogják fordítani, amely egymás között egyenlő arányú közös tulajdonuk lesz. A felperes egyben jognyilatkozatot tett az alperes gazdasági társasági részesedését illetően, miszerint arra vonatkozóan igénye nincs és a jövőben sem támaszt. 
[2]	Az adásvételi szerződés megkötése után 6 nappal, 2006. március 29. napján - a záradékban rögzített akaratnyilatkozatnak megfelelően  - a peres felek, mint vevők, szerződést kötöttek a F. Kft. eladóval az ingatlannyilvántartásba később .../A/6. helyrajzi számon bejegyzett lakás 25.085.760 forint vételárért való megvásárlására. A felperes és az alperes a vételár részletekben való megfizetését vállalta: 2006. április 4. napjáig 1.500.000 forint, 2006. május 5. napjáig 8.000.000 forint, 2006. július 7. napjáig 5.585.760 forint részletet teljesítenek, a fennmaradó 10.000.000 forint összeg az ... Bank Rt.-től felvett kölcsönből, a társasház alapítás bejegyzésétől számított 15 napon belül kerül megfizetésre.
[3]	Az alperes és a felperes a szerződés szerint teljesítettek: 2006. július 7-ig kifizették az addig vállalt 15.585.760 forint vételár részleteket. A készpénz forrása a D., H. tere 1. szám alatti ingatlan értékesítéséből származó vételár volt.
[4]	2006. november 30. napján a szerződő felek az adásvételi szerződést módosították. Az ingatlan kizárólagos vevője a felperes lett, az alperes a vételi szándékától elállt és kijelentette, hogy a szerződés módosítás kapcsán a vevővel (a felperessel) szemben megtérítési igényt nem támaszt. Az eladó és a vevő a fennmaradó 10.000.000 forint vételár hátralék teljesítését is átütemezték: a felperes a módosított szerződés aláírásakor 3.500.000 forint részletet megfizetett, 2006. december 8. napjáig 1.500.000 forint megfizetését vállalta, a további 5.000.000 forint részletet az ... Bank Rt.-től felvett kölcsönből teljesíti. 
[5]	A szerződés módosítása után, 2006. december 7. napján az alperes ügyvéd által ellenjegyzett, teljes bizonyító erejű magánokiratban foglalt nyilatkozatot tett, miszerint a lakásingatlan nem tartozik a közös vagyonba, a vásárláshoz szükséges hitelt kizárólag a felperes veszi fel és annak visszafizetésére is ő köteles. Egyben kijelentette azt is, hogy a házastársa által megszerzett ingatlan kapcsán a házasság felbontása esetén igényt nem támaszt. 
[6]	A felperes a szerződés szerint teljesített, az ingatlannyilvántartásba tulajdonosként bejegyezték. Az ingatlant birtokba vette.
[7]	A peres felek házasságát az E...i Városi Bíróság 9.P.20.863/2008/23. sorszámú ítéletével felbontotta és - többek között - megosztotta a házastársak közös vagyonát. A fellebbezés folytán eljárt Tatabányai Törvényszék 20.685/2012/15. sorszámú részítéletében az elsőfokú bíróság ítéletét részítéletnek tekintette, az alapeljárásban meghozott ítélet nem fellebbezett rendelkezéseit nem érintette, az alperes rokontartás fizetési kötelezettségére vonatkozó rendelkezéseit helybenhagyta, a házassági közös vagyon megosztására vonatkozó kereset elbírálása körében az elsőfokú bíróság ítéletét hatályon kívül helyezte és az elsőfokú bíróságot új eljárásra és új határozat hozatalára utasította. 

A kereseti kérelem és az alperes védekezése

[8]	A megismételt eljárásban a felperes fenntartotta a házastársi közös vagyon megosztására irányuló keresetét (egy garázsingatlan és a személygépkocsi elszámolását), ezt meghaladóan az alperes ellenkérelmében, illetve a viszontkeresetében foglaltak elutasítását kérte. 
[9]	Az alperes a megismételt eljárásban előterjesztett pontosított viszontkeresetében azt kérte: a bíróság állapítsa meg, hogy a Ny., 2006. november 30. napján és a Ny., 2006. december 7. napján kelt iratok érvénytelenek, a bíróság az érvénytelenség jogkövetkezményeként rendelje el az e...i lakásingatlanra az 1/2 tulajdoni hányadának bejegyzését. Másodlagos kérelme alapján kötelezze a felperest 8.000.000 forint tőkeösszeg, továbbá annak 2006. március 23. napjától számított törvényes mértékű kamatai megfizetésére. Az alperes a kötelmi jogi igénye megalapozásául előadta: okirattal igazoltan a házastársi közös vagyont képező d...i ingatlan 16.000.000 forintért került értékesítésre és az ingatlan adásvételi szerződésének záradéka szerint egyezően nyilatkoztak a befolyt ellenérték felhasználásáról, tehát hogy azt egy közös tulajdonú ingatlan megvásárlására fordítják. Így került sor a 2006. március 29. napján kelt adásvételi szerződés megkötésére, a perbeli lakásingatlan megvásárlására. A szerződés módosításáról neki tudomása nem volt, csak az ingatlan-nyilvántartásba történt betekintés után szerzett tudomást arról, hogy az ingatlan kizárólag a felperes tulajdonában áll. A szerződésmódosítást, az egyoldalú jognyilatkozatot nem ő írta alá, ezt alátámasztja az is, hogy az okiratokon nem a tényleges címe szerepel. A felperes a közös vagyont képező d...i ingatlan vételárából rá jutó 8.000.000 forintot annak ellenére nem fizette ki, hogy a záradék alapján az új ingatlanban neki is tulajdonjogot kellett volna szereznie. Az egyoldalú jognyilatkozata csak az ingatlanból megillető dologi jogi igényére vonatkozott, a közös vagyonból őt megillető vételárrészről, a 8.000.000 forintról nem mondott le. Ezt meghaladóan az alperes kérte a felperes kötelezését az ingatlan-nyilvántartásban a felperes tulajdonaként feltüntetett teremgarázs ingatlan 1/20-ad tulajdoni hányadának megfelelő 2.400.000 forint érték ½ részének, 1.200.000 forint megváltási árnak a megfizetésére. 

Az első- és másodfokú ítélet 

[10]	Az elsőfokú bíróság ítéletével megállapította, hogy a házastársak közös vagyonát képezi egy  garázs és udvar megjelölésű ingatlan 780.000 forint értékben, valamint a felperes nevén levő személygépjármű 1.429.000 forint értékben. A házastársi közös vagyon megosztása során az alperes kizárólagos tulajdonába adta az ingatlant és a felperes kizárólagos tulajdonába adta a személygépjárművet. A közös vagyon megosztása eredményképpen kötelezte a felperest 60 napon belül 324.500 forint értékkiegyenlítés megfizetésére. Ezt meghaladóan az alperes viszontkereseti kérelmeit elutasította. 
[11]	A felülvizsgálattal érintett körben az elsőfokú bíróság jogi álláspontja az volt, hogy a peradatok (a csatolt okiratok) alapján kétséget kizáróan bizonyítást nyert az e...i  lakásingatlan felperesi különvagyoni jellege. A szerződés létrejötte - az alperes aláírásának valódisága - megállapítására szakértőt rendelt ki, a szakvéleményt aggálytalannak minősítette és ítélkezése alapjául elfogadta. A szakvélemény az alperes aláírásainak sajátkezűségét egyértelműen megállapította. A szakvéleményben foglaltakat alátámasztotta a tanúként meghallgatott okiratszerkesztő ügyvéd is, aki állította, hogy a nyilatkozatok aláírásánál az alperes személyesen jelen volt. Az okiratszerkesztő ügyvéd tanúvallomása, illetve az általa felmutatott fénymásolt okmány alapján bizonyított, hogy az alperes a személyes adata változásáról nem tájékoztatta, saját felróható magatartása miatt előnyök szerzésére (a szerződés és a jognyilatkozat érvénytelenségére) nem hivatkozhat. A tartózkodási hely esetleges eltérő feltüntetése pedig a szerződést és a jognyilatkozatot önmagában nem teszi érvénytelenné. 
[12]	Az érvényes alperesi jognyilatkozatok alapján tehát abból kell kiindulni, hogy az ingatlan kizárólagos vevője a felperes lett, az alperes vételi szándékától elállt, kijelentette, hogy a felperessel szemben megtérítési igénye nincs, valamint, hogy a fenti lakásingatlan nem tartozik a házastársi közös vagyonba, sőt ezt meghaladóan arra is nyilatkozatot tett, hogy a megszerzett lakásingatlan kapcsán a házasság felbontása esetére sem támaszt igényt. Mindebből pedig az következik, hogy a fenti ingatlan a felperes kizárólagos tulajdonának minősül. Az alperes kötelmi igénye megalapozatlan, mivel a szerződésmódosítás időpontjában a befolyt vételár már felhasználásra került, azt az alperes ennek tudatában tette meg, illetve került sor az adásvételi szerződés módosítására. Az elsőfokú bíróság álláspontja szerint az alperesnek kifejezetten nyilatkoznia kellett volna arról, hogy a 8.000.000 forintos követelése továbbra is fennáll, mert ennek hiányában olyan ingatlan vásárlására lett felhasználva, amelynek alvagyoni (különvagyoni) jellegét elismerte. 
[13]	Az alperes fellebbezése folytán eljárt másodfokú bíróság ítéletével az elsőfokú bíróság ítéletének fellebbezett rendelkezéseit részben és annyiban változtatta meg, hogy megállapította: a felek egyenlő arányú házastársi közös vagyonát képezi egy e...i  garázsingatlan felperes nevén nyilvántartott 1/20-ad tulajdoni hányada 2.400.000 forint értékben. Megállapította továbbá, hogy a felperes nevén nyilvántartott, de a felek házastársi közös vagyonát képező személygépjármű forgalmi értéke 2.013.000 forint. A házastársi közös vagyon megosztása eredményeképpen a felperest terhelő értékkiegyenlítés összegét 1.816.500 forintra felemelte. Ezt meghaladóan az elsőfokú bíróság ítéletét helybenhagyta.
[14]	A felülvizsgálattal érintett körben a másodfokú bíróság az elsőfokú bíróság jogi álláspontját osztotta. Tény ugyanis, hogy a felek a házassági életközösségük fennállása alatt, 2006. március 29. napján kötöttek szerződést a perbeli ingatlan adásvétele tárgyában. Az adásvételi szerződés alapján kötelmi igényük keletkezett tulajdonjoguk ingatlan-nyilvántartási bejegyzésére. 2006. november 30. napján az adásvételi szerződést módosították a vevő személye, ezzel összefüggésben a tulajdonszerzés, valamint az utolsó vételárrészlet összegében. Az adásvételi szerződést módosító megállapodás 3. pontjában az alperes kifejezetten nyilatkozott arra, hogy a szerződés módosítás kapcsán a felperessel szemben megtérítési igénye nem áll fenn, ezt meghaladóan pedig 2006. december 7. napján ügyvéd által ellenjegyzett okiratba foglalt nyilatkozatában kijelentette, hogy az ingatlan nem tartozik a házastársi közös vagyonba és arra a házasság felbontása esetén sem támaszt igényt. 
[15]	A másodfokú bíróság értelmezése szerint ez az alperesi jognyilatkozat az ingatlannal kapcsolatos vagyoni igényről való lemondást jelenti. Az e...i lakásingatlan adásvétele tárgyában kötött, majd módosított megállapodás tartalma szerint 2006. július 7. napjáig 15.585.760 forint vételárrészt a felek kifizettek. Az alperesi jognyilatkozatok megtételéig a d...i ingatlanból származó 16.000.000 vételár tehát teljes egészében felhasználására került. Az alperes annak ismeretében tette meg az e...i ingatlannal kapcsolatos - dologi és kötelmi - igényéről való lemondását, hogy a d...i lakásingatlan értékesítéséből származó vételárat már közösen felhasználták.

A felülvizsgálati kérelem

[16]	A jogerős ítéletnek a 8.000.000 forint összegű kötelmi igény elutasítására vonatkozó rendelkezésével szemben az alperes terjesztett elő felülvizsgálati kérelmet. Kérte, hogy a Kúria jogerős ítéletet megváltoztatva kötelezze a felperest további 8.000.000 forint értékkiegyenlítés megfizetésére. A jogerős ítélet jogszabálysértő voltát a perre irányadó 1952. évi IV. törvény (továbbiakban: Csjt.) 27. § (1) bekezdésébe és a 31. § (1), (2), (3) bekezdésbe ütközésre alapította. 
[17]	Az alperes felülvizsgálati kérelme megalapozásául az elsőfokú eljárásban és a fellebbezésében előadottakat ismételte meg. Álláspontja szerint az eljárt bíróságok tévesen foglaltak állást a megtérítési igényéről való lemondó nyilatkozata értelmezésében. Abban ugyanis nem arról kellett nyilatkoznia, hogy egy korábbi követelése fennáll, hanem arról, hogy nem áll fenn. Az alperes soha nem tett olyan nyilatkozatot, hogy 8.000.000 forint összegű követelésétől eláll, az ingatlan tulajdoni hányadáról való lemondása pedig kiterjesztően nem értelmezhető, mert ott az alperesi követelés említésre sem került. Súlyosan jogszabálysértő a tényleges szándéktól eltérő, kiterjesztő értelmezés. Nem tekinthető lemondó nyilatkozatnak az sem, hogy az ingatlan nem tartozik a felek házassági vagyonközösségéhez (helyesen: közös vagyonához). Ez a nyilatkozat teljesen független az alperes követelésének a sorsától, hiszen a felek nem rendelkeztek úgy, hogy a d...i ingatlanból befolyó vételárat sem tekintik a házassági vagyonközösség részének. Tény ugyanis, hogy a felperes teljes egészében rendelkezett a felek ingatlana értékesítéséből befolyt közös vagyoni 16.000.000 forint összegű készpénzről és miután a záradékba foglalt megállapodás nem teljesült, a felperes az alperes felé a 8.000.000 forint összeggel köteles elszámolni. 
[18]	A felperes felülvizsgálati ellenkérelmet nem terjesztette elő. 

A Kúria döntése és jogi indokai 

[19]	A Kúria a jogerős ítéletet a Pp. 275. § (2) bekezdése alapján a felülvizsgálati kérelem keretei között bírálta felül. 
[20]	A felülvizsgálati eljárásban már nem volt vitatott a felek házassági életközössége megszűnésének időpontja, a szerződés, illetve a jognyilatkozat létre nem jötte, ezzel összefüggésben az alperes dologi jogi igénye. A felülvizsgálati eljárás tárgyát a d...i ingatlan értékesítéséből befolyó 16.000.000 forint vételár felének, 8.000.000 forint összegnek, mint megtérítési igénynek az elszámolása képezte.
[21]	A felülvizsgálati kérelem nem alapos. 
[22]	A Kúria maradéktalanul osztotta az eljárt bíróságoknak a megtérítési igény megalapozatlanságára vonatkozó jogi álláspontját, az abban foglaltakat nem ismétli meg.
[23]	Az alperes megtérítési igénye azon alapult, hogy a közös vagyonból rá jutó rész (8.000.000 forint) a felperes általa elismert különvagyonára fordítódott, erről a követeléséről nem mondott le.
[24]	Az alperes érvelése téves és saját nyilatkozataival ellentétes.
[25]	Tényként állapítható meg, hogy a házastársak a d...i, közös vagyonukat képező ingatlan értékesítésekor az adásvételi szerződéshez fűzött záradékban foglaltak szerint megállapodtak abban, hogy a befolyt vételárat egy olyan ingatlan vásárlására fordítják, amelynek egyenlő arányban lesznek a tulajdonosai. Tény az is, hogy az adásvételi szerződés megkötését követő pár napon belül szerződést kötöttek a perbeli, e...i ingatlan megvásárlására és a megkötött adásvételi szerződés megfelelt a záradékban foglalt akaratnyilatkozatuknak. A szerződésében meghatározott tejesítési határidőknek megfelelően teljesítettek is. Helyesen, a peradatoknak megfelelően vonták le az eljárt bíróságok azt a következtetést, hogy az első három kifizetett vételárrészlet gyakorlatilag lefedte a d...i ingatlanból befolyó összeget, a perben egyéb forrásra adat nem merült fel. A további, fennmaradó vételár-részlet finanszírozása - a szerződési nyilatkozat alapján - pénzintézeti kölcsön igénybevételével történt volna.
[26]	A szerződés módosítás eredményeként az ingatlan kizárólagos vevője - és később a tulajdonosa - a felperes lett. Ez azonban nem egy, a feleken kívülálló ok miatt következett be, hiszen az eladó számára közömbös volt a vevő/vevők személyének megváltozása, hanem a  korábbi közös elhatározásuk megváltoztatásának a következménye. Az alperes - a motivációjától függetlenül - a vételi szándékától a részbeni teljesítés után saját akaratából elállt, a felperes, mint az egyedüli vevő fizette ki a fennmaradó vételárhátralékot. A perben nem merült fel adat a kifizetett készpénzvételár részlet közös vagyoni jellegére, maga az alperes sem állította, hogy az 5.000.000 forint készpénzteljesítés a házastársi közös vagyonból történt, annak felére nem is tartott igényt. 
[27]	Az e...i ingatlan vételárának forrása tehát 16.000.000 forint összegben a házastársak közös vagyoni ingatlana eladásából befolyt eladási ár, 5.000.000 forint összegben a felperes különvagyona, további 5.000.000 forint összegben a házassági életközösség alatt felvett, a Csjt. 27. § (1) bekezdésétől eltérően az alperesi nyilatkozat alapján a felperes különadósságának (tartozásának) minősülő pénzintézeti kölcsön volt. A jelen jogvitában tehát az ingatlan megszerzéséhez felhasznált alvagyonok (a közös vagyont képező eladási ár) és a felperes különvagyona (az 5.000.000 forint, valamint a különadósságának minősített kölcsön) vegyültek.
[28]	A Csjt. 31. § (2) bekezdése alapján „a közös vagyon megosztása során igényelni lehet a közös vagyonból a különvagyonba, illetőleg a különvagyonból a közös vagyonba történő beruházások (…) megtérítését is. Nincs helye a megtérítésnek, ha a kiadás a lemondás szándékával történt." A következetes ítélkezési gyakorlat szerint az alvagyonok vegyülése miatti megtérítési igény nemcsak az egyes alvagyonra fordított beruházást, hanem - tágabb értelemben - minden, az alvagyonok közötti pénzmozgásra vonatkozó igényt magában foglal. (Megjegyzendő, hogy a Ptk. 4:59. § (1) bekezdése már a ráfordítás szót tartalmazza.) 
[29]	Az egyes alvagyonok közötti megtérítési igényről való lemondás tartalmát tekintve ingyenes juttatás ugyan, az rPtk. 579. § (1) bekezdése szerinti ajándékozásnak azonban nem tekinthető, hanem az rPtk. 207. § (2) bekezdése szerint olyan egyoldalú jognyilatkozat, amely kiterjesztően nem értelmezhető. A megtérítési igény elbírálásánál az alvagyonok vegyülése időpontjában megtett nyilatkozatoknak döntő jelentősége van, az kifejezésre juttatható a vagyonok vegyülésekor, vagy később tett kifejezett írásbeli, vagy szóbeli nyilatkozattal.
[30]	A perbeli esetben az alperes két, teljes bizonyító erejű magánokiratokban foglalt nyilatkozatot tett.
[31]	Az alperes az e...i ingatlan adásvételi szerződésének módosításakor a külső jogviszonyban (az eladó felé) a vételi szándékától elállt (rPtk. 320. § (1) bekezdés), tehát számára a továbbiakban a szerződésből jogosultság (a tulajdonjog megszerzése) nem származott és kötelezettség (a további vételár-részlet megfizetése) nem maradt fenn. Az alperes második, a szerződés 3. pontjában tett nyilatkozata a házastársával, a felperessel fennálló, egymás közötti belső jogviszonyukra vonatkozott: a vevővel (felperessel) szemben megtérítési igénye nem áll fenn. Ezt a kijelentését a 2006. december 7-én tett egyoldalú jognyilatkozatában megerősítette, amikor - összefüggésben az ingatlan különvagyoni jellegét elismerő, egymás közötti viszonyukban érvényes nyilatkozatával - írásbeli nyilatkozatával megismételte megtérítési igényéről a házasság felbontása esetén való lemondását. Ez az egyoldalú jognyilatkozata azt jelentette, hogy az életközösség megszűnése esetén a közös vagyon megosztása iránti igényének megnyílásakor (Csjt. 31. § (2) bekezdés) az ingatlant illető igénye érvényesítéséről a jövőre nézve is lemondott.
[32]	A Kúria osztotta az eljárt bíróságok álláspontját, miszerint a jogvita elbírálásánál kiemelt jelentősége van annak, hogy az alperes a megtérítési igényről való lemondó nyilatkozatait a közös vagyoni 16.000.000 forint felhasználása után, annak tudatában tette meg. 
[33]	Az alperes két egybehangzó, érvényesen létrejött nyilatkozata alapján nem kétséges, hogy annak tartalma a közös vagyonból rájutó készpénzösszeg megtérítéséről való rendelkezésre vonatkozott. Az igényérvényesítésről való lemondásból pedig az következik, hogy annak kiadására (megfizetésére) sem tarthat alappal igényt. 
[34]	Tévesen hivatkozik az alperes a kiterjesztő értelmezésre. A perbeli esetben az adásvételi szerződés módosításakor a házastársak egymás közötti belső jogviszonyukban úgy állapodtak meg, hogy a perbeli ingatlan kapcsán a házastársi közös vagyonból beruházott teljes vételár a felperest illeti, annak ½ részére, mint jutójára az alperes megtérítési igényt nem érvényesít, illetőleg megtérítési igénye nincs. Az alperes értelmezése nem helytálló, az rPtk. 207. § (1) bekezdése alapján írásbeli nyilatkozatai nyelvtanilag egyértelműnek minősülnek. A Kúria megjegyzi, hogy az alperes a megtérítési igényről való lemondás jogintézményével és annak következményével nyilvánvalóan tisztában volt, hiszen a felperes az alperes gazdasági társasági részesedéssel kapcsolatban ugyanilyen nyilatkozatot tett.
[35]	A felek közötti megtérítési igénynél a Csjt. 27. § (1) bekezdésének megsértése nem merült fel. A perben nem volt vitatott a befolyt eladási ár közös vagyoni jellege, azonban az alperes saját szerződéses és egyoldalú jognyilatkozata annak követelhetőségét kizárta. Az alperes által hivatkozott Csjt. 31. § (1) és (3) bekezdései (a vagyonközösség megszüntetése, illetve a megosztás elvei) a jogvita elbírálásánál nem relevánsak.
[36]	A fentiek alapján a Kúria a jogerős ítéletet, miután az anyagi jogi jogszabályt nem sértett, a Pp. 275. § (3) bekezdése alapján hatályában fenntartotta. 

Záró rész

[37]	A Kúria a felülvizsgálati kérelmet a Pp. 274. § (1) bekezdése alapján tárgyaláson kívül bírálta el. 
[38]	A felperes felülvizsgálati ellenkérelmet nem nyújtott be, ezért a Kúria a felülvizsgálati költségben való alperesi kötelezést mellőzte. 
[39]	Az alperes pervesztessége folytán a Pp. 270. § (1) bekezdése alapján alkalmazandó Pp. 78. § (1) bekezdés szerint köteles megfizetni az 1990. évi XCIII. törvény 50. § (1) bekezdése szerinti 800.000 forint le nem felülvizsgálati eljárási illetéket. 

Budapest, 2017. szeptember 19.

Dr. Makai Katalin s.k. tanácselnök, dr. Kövesné dr. Kósa Zsuzsanna s.k. előadó bíró, dr. Baloginé dr. Faiszt Judit s.k. bíró 

A kiadmány hiteléül: