A Kúria
mint felülvizsgálati bíróság
ítélete

Az ügy száma: Pfv.IV.20.014/2017/3.

A tanács tagjai: 
Dr. Mészáros Mátyás a tanácselnök elnöke
Dr. Pataki Árpád előadó bíró
Dr. Kovács Zsuzsanna bíró 

A felperes: 
A felperes képviselője:
Dr. Acsádi Zoltán ügyvéd 
Az alperes: 
Az alperes képviselője:
Dr. Sándor Attila ügyvéd
A per tárgya: 
kártérítés
A felülvizsgálati kérelmet benyújtó fél: 
felperes
A másodfokú bíróság neve és a jogerős határozat száma: 
Pécsi Ítélőtábla Pf.VI.20.043/2016/4.
Az elsőfokú bíróság neve és a határozat száma: 
Pécsi Törvényszék 15.P.20.344/2015/7.

Rendelkező rész 

A Kúria a jogerős ítéletet - a perköltségre és az illetékviselésre is kiterjedően - hatályon kívül helyezi és az elsőfokú bíróság ítéletét helybenhagyja.

Kötelezi az alperest, hogy 15 napon belül fizessen meg a felperesnek 40.000 forint   másodfokú és felülvizsgálati eljárási költséget.
Kötelezi az alperest, hogy 50.000 forint felülvizsgálati eljárási illetéket az Államnak térítsen meg külön felhívásra.

A felperes jogosult az általa szükségtelenül lerótt 29.700 forint felülvizsgálati eljárási illeték visszatérítésére. 

Ez ellen az ítélet ellen felülvizsgálatnak nincs helye.

Indokolás

A felülvizsgálat alapjául szolgáló tényállás

[1]	A felperesnek pénzügyi lízing szerződéshez kapcsolódó készfizető kezesi szerződéséből tartozásai keletkeztek. Emiatt ... budapesti közjegyző a 2011. február 14-én jogerőre emelkedett ... számú fizetési meghagyás alapján ... számon 2011. május 12-én végrehajtási lapot bocsátott ki a ... végrehajtást kérő kérelmére a felperessel mint adóssal szemben 4.037.344 forint   tőke és kamatai 121.120 forint eljárási díj és 126.167 forint ügyvédi díj megfizetése iránt. Az adóssal egyetemlegesen kötelezettek voltak a perben nem álló ... és ... a felperes szülei.
[2]	A végrehajtás ... számon ... önálló bírósági végrehajtó, a jelen per alperese előtt folyt. A végrehajtást egyebek mellett ... és ... 1/2-1/2 arányú közös tulajdonában álló, ... hrsz. számú, természetben a ... szám alatt található családi házas ingatlanra vezette. A végrehajtási jogot az ingatlanra a ... végrehajtást kérő javára 4.037.344 forintos járuléka erejéig bejegyezték 2011. június 17-én. 
[3]	A felperes a szüleitől adásvétellel vegyes ajándékozási szerződéssel megszerezte a kérdéses ingatlan tulajdonjogát oly módon, hogy az ingatlan vételárához az ... kölcsönt vett fel és abból tehermentesítette az ingatlant a végrehajtást alól.
[4]	A ... végrehajtást kérő 2011. szeptember 30-án bejelentette az alperesnek, hogy az adós felperes 2011. szeptember 30-án megfizetett részére 4.037.344 forintot, ezért kérte, hogy az alperes a ... számú ingatlanra ne vezessen végrehajtást, kérte a végrehajtási jog törlését. Az alperes, mint önálló bírósági végrehajtó a végrehajtási jogot az ingatlanról törölte és 2011. október 10-én ... szám alatt, majd pedig 2011. november 10-én ... sorszám alatt újabb díjjegyzéket állított ki. 
[5]	A ... végrehajtást kérő 2012. augusztus 15-én bejelentette az alperes végrehajtó felé, hogy az adós a részteljesítés után fennmaradó tartozását nem fizette meg, ezért kérte a ... számú ingatlanra a végrehajtást ismételten foganatosítani. Az alperes 2012. augusztus 22-én megkereste a ... a végrehajtási jog ingatlanra történő bejegyzése iránt. Ezután 2012. november 12-én felhívta a végrehajtást kérőt annak közlésére, hogy a követelés csökkent-e vagy megszűnt-e. A végrehajtást kérő 2011. szeptember 30-i nappal a követelés összegét 2.993.641 forintban és kamataiban és 146.000 forint perköltségben jelölte meg. 
[6]	Az ... 2012. november 9-én figyelmeztette írásban a felperest arra, hogy a végrehajtási jog bejegyzése fedezetelvonásnak minősül, ezért a bank jogosult felmondani a kölcsönszerződést. Felhívta a felperest arra, hogy a végrehajtási jog törléséről intézkedjen. 
[7]	A felperes adósként a végrehajtási jog (ismételt) bejegyzése ellen végrehajtási kifogást terjesztett elő arra hivatkozva, hogy tartozása nem áll fenn a végrehajtást kérő felé. A ... számú végzésével a végrehajtási kifogásnak helyt adott és utasította az önálló bírósági végrehajtót (alperest), hogy törölje a végrehajtási jogot a ... számú ingatlanról. A végrehajtást kérő fellebbezése folytán másodfokon eljárt Szekszárdi Törvényszék az elsőfokú határozatot helyben hagyta és határozatában kiemelte, hogy a végrehajtó az adós jogait lényegesen megsértette a végrehajtási jog ingatlannyilvántartásba történő (ismételt) bejegyzésével.

A kereseti kérelem és az alperes védekezése

[8]	A felperes keresetében kérte, hogy az alperest kötelezze a bíróság közigazgatási jogkörben okozott kár megtérítése címén 250.000 forint nem vagyoni, valamint 172.500 forint készkiadásaiból álló vagyoni kárai megtérítésére. A felperes keresetében előadta, hogy a huzavona számára súlyos pszichés megpróbáltatást okozott, tartania kellett a tulajdonában álló ingatlan elvesztésétől. 
[9]	Az alperes ellenkérelmében a kereset elutasítását kérte álláspontja szerint a kereset jogalapja teljességgel hiányzik végrehajtóként a rá irányadó jogszabályoknak megfelelően járt el.

Az első- és másodfokú ítélet

[10]	Az elsőfokú bíróság a felperes keresetének részben helyt adott és kötelezte az alperest, hogy 15 napon belül fizessen meg az alperesnek 200.000 forint nem vagyoni kártérítést, valamint 12.700 forint perköltséget. Ezt meghaladóan a felperes keresetét elutasította. Kötelezte a felperest és az alperest, hogy személyenként fizessenek meg a Magyar Állam javára külön felhívásra 12.675-12.675 forint állam által előlegezett részilletéket. Megállapította, hogy a felperes az illetékes adóhatóságtól 17.850 forint illeték visszatérítésére jogosult.
[11]	Az elsőfokú bíróság ítéletének indokolásában kifejtette, hogy a Ptk. 349. § (1) bekezdésében foglalt feltételek fennálltak a kár megtérítésére. Álláspontja szerint az önálló bírósági végrehajtóként eljáró alperes jogellenes magatartásával kárt okozott a felperesnek, e kár rendes jogorvoslattal nem volt elhárítható, a felperes pedig kimerítette a jogorvoslati lehetőségeket a végrehajtási kifogás előterjesztésével. Az elsőfokú bíróság álláspontja szerint az alperes azzal, hogy a díjjegyzéket kiállította, az ügyet befejezte. Ezt megelőzően a felperes, mint adós a végrehajtást kérőnek megfizette a követelés összegét, a végrehajtást kérő a végrehajtási költségek kielégítéséről gondoskodott. Az elsőfokú bíróság úgy értékelte ezeket az adatokat, hogy a végrehajtást kérő a követelés megszűnését bejelentette és a végrehajtási költségeket megfizette a végrehajtónak, ezzel a végrehajtási eljárás befejeződött. 
[12]	Az elsőfokú bíróság a rendelkezésre álló bizonyítékokat úgy értékelte, hogy a ... végrehajtást kérő a végrehajtó felé benyújtott nyilatkozattal, illetve az ... adott nyilatkozattal azt igazolta, hogy érdemben egyezség született az adós és a végrehajtást kérő között, amennyiben a végrehajtást kérő teljes tőke követelésének kifizetése megtörténik a végrehajtást kérőnek további igénye nincs. Az elsőfokú bíróság szerint az önálló bírósági végrehajtó alperes azon magatartása, hogy ezt követően a végrehajtást kérő kérelmére ismét végrehajtási jogot jegyeztetett be az ingatlanra, az kirívóan jogellenesnek minősül. 
[13]	A kár összegszerűsége tekintetében az elsőfokú bíróság kifejtette, hogy az általános élettapasztalat szerint az ingatlan árverés kilátásba helyezésével következett stressz a felperesnél fokozott pszichés megterhelést jelentett. A felperes több mint 8 hónapig  jogellenesen került abba a fenyegető helyzetbe, hogy lakóingatlanát elárverezik. Az elsőfokú bíróság a cselekmény idején fennálló ár-és értékviszonyokat is figyelembe véve összesen 200.000 forint nem vagyoni kártérítést tartott szükségesnek és elegendőnek az elszenvedett sérelmekkel arányos nem vagyoni hátrányok kompenzálására. Az elsőfokú bíróság a felperes vagyoni kárigényét bizonyítottság hiányában elutasította.
[14]	Az alperes fellebbezése folytán eljárt másodfokú bíróság az elsőfokú bíróság ítéletét annak fellebbezett részében megváltoztatta és a felperes keresetét teljes egészében elutasította. Mellőzte az elsőfokú bíróságnak a perköltségre vonatkozó rendelkezését. Kötelezte a felperest, hogy fizessen meg az alperesnek 33.180 forint együttes első és másodfokú perköltséget. Kötelezte továbbá, hogy fizessen meg az Állam javára 23.500 forint feljegyzett első és másodfokú eljárási részilletéket. Megállapította, hogy az alperes 15.000 forint bélyegben lerótt illeték visszatérítésére jogosult, amelyet a lakóhelye szerint illetékes állami adóhatóságtól kérhet visszatéríteni.
[15]	A jogerős ítélet indokolása kiemelte, hogy a végrehajtási eljárás befejeződésének két lehetséges módja van az egyik az, ha a végrehajtást kérő bejelenti a követelés megszűnését és megfizeti a végrehajtással felmerült költségeket, a másik pedig az, ha az adós a végrehajtás megszüntetése (korlátozása) iránt pert indít, ez utóbbi esetben a bíróság szünteti meg a végrehajtást külön határozattal. 
[16]	A másodfokú bíróság is tényként fogadta el, hogy 2011. szeptemberében a végrehajtást kérő és az adós megállapodtak egymással, ugyanakkor álláspontja szerint ennek pontos tartalmára egyik bíróság sem folytatott bizonyítást. A végrehajtást kérőnek a végrehajtóhoz, illetve az ... 2011. szeptemberében intézett nyilatkozatait elemezve a másodfokú bíróság arra a következtetésre jutott, hogy azokból nem lehet arra a következtetésre jutni, hogy a végrehajtást kérő a tőke megfizetésével a teljes tartozást kielégítettnek tekinti és a végrehajtási eljárás megszüntetését kérte volna. A két nyilatkozatból csak azt látta megállíthatónak, hogy a tőke megfizetésével a végrehajtást kérő az ingatlanra bejegyzett végrehajtási jog törlését vállalta. A jogerős ítélet szerint esetleg lehet úgy értelmezni az okiratokat, hogy az ingatlanra a végrehajtást kérő később sem indít végrehajtást, azt a végrehajtás alól teljes egészében feloldani kéri, azonban a vállalás időbeli hatályára írásbeli nyilatkozat nem utalt. Összességében arra a következtetésre jutott a másodfokú bíróság, hogy a rendelkezésére álló okiratok szerint a teljes végrehajtás alól az adós és szülei nem szabadulhattak.
[17]	Rögzítette azt is, hogy a járulékok vonatkozásában a tartozás fennmaradt, arra a jövőre nézve is végrehajtás vezethető, jelentős végrehajtandó követelés maradt fenn, a végrehajtást kérő számításai szerint csak nem 3.000.000 forint tőke, annak kamatai és 146.000 forint perköltség. A másodfokú bíróság szerint amennyiben a felperes adós ezt az összeget vitatja, úgy végrehajtás megszüntetése vagy korlátozása iránt indíthat pert a végrehajtást kérővel szemben, de nem terjeszthet elő alapkövetelést a végrehajtó alperessel szemben. 
[18]	A jogerős ítélet indokolása szerint a díjjegyzék kiállítása önmagában nem támasztja alá a teljes végrehajtás megszűnését, mert az eljárás befejezését megelőzően részdíjjegyzék is kiállítható. A másodfokú bíróság ebben a körben nem értett egyet a végrehajtási kifogás tárgyában született első és másodfokú határozatokkal. 
[19]	Külön kiemelte azt, hogy a végrehajtó csupán foganatosítja a végrehajtást, nem bírálhatja felül a végrehajtást kérő nyilatkozatait. A végrehajtásról szóló 1994.évi LIII. törvény (továbbiakban: Vht.) 8. § (1) bekezdése alapján a végrehajtást kérő rendelkezésétől függ, hogy az adós milyen jellegű vagyontárgyából kívánja a végrehajtható döntésének végrehajtását. Ehhez képest az alperes a végrehajtást kérő rendelkezése alapján az arányosság követelményeit is szem előtt tartva a végrehajtási jogot alappal jegyeztette be a perbeli ingatlanra, így magatartása nem volt jogellenes. Miután a végrehajtást kérő állítása szerint 3.000.000 forintot meghaladó tartozásról volt szó, az arányosság követelményeit sem sértette meg a végrehajtó. 

A felülvizsgálati kérelem és ellenkérelem 

[20]	A jogerős ítélet ellen a felperes terjesztett elő felülvizsgálati kérelmet, melyben kérte a jogerős ítélet hatályon kívül helyezését és az elsőfokú ítélet helybenhagyását. Álláspontja szerint 2011. szeptemberében a tőketartozás megfizetésével a teljes követelést kielégítette, a végrehajtási kifogás elbírálása során eljárt bíróságok a bizonyítékokat helytállóan értékelték. Álláspontja szerint a jelen ügyben a másodfokú bíróság nem bírálhatta volna felül a kifogás tárgyában hozott első és másodfokú döntést. Kiemelte, hogy a végrehajtást kérő által az ... felé intézett nyilatkozat a teljes követelés kiegyenlítéséről tett említést és logikusan ezt követően kérte a végrehajtási jog törlését.
[21]	A felülvizsgálati kérelem kiemelte azt is, hogy az adott esetben az alperes végrehajtóként nem részdíjjegyzéket állított ki, hanem végleges díjjegyzéket. Összességében arra az álláspontra helyezkedett, hogy a jogerős ítélet a rendelkezésre álló bizonyítékokat tévesen értékelte. A végrehajtást kérő alapvetően a követelés megszűnését jelentette be, ezért született végrehajtói díjjegyzék, amellyel az ügy lezárult és a lezárult ügyben nem lehet újra végrehajtási ügyben bejegyezni. Fenntartotta azon álláspontját is, hogy az ingatlan elvesztésének veszélye súlyos lelki megpróbáltatást jelentett több hónapon keresztül, ezért nem vagyoni kártérítésre jogosult.
[22]	Az alperes felülvizsgálati ellenkérelmet nem terjesztett elő. 

A Kúria döntése és jogi indokai

[23]	A Kúria a felülvizsgálati kérelmet alaposnak találta és a Pp. 275.§ (4) bekezdése alapján a jogerős ítéletet hatályon kívül helyezte és az elsőfokú bíróság ítéletét helybenhagyta. 
[24]	A Pp. 275.§ (1) bekezdése szerint a felülvizsgálati eljárásban bizonyítás felvételének helye nincs. A Kúria a felülvizsgálati kérelem elbírálása során rendelkezésre álló iratok alapján dönt. A (2) bekezdés szerint a Kúria a jogerős határozatot csak a felülvizsgálati kérelem és a csatlakozó felülvizsgálati kérelem keretei között vizsgálhatta felül. A jelen esetben a felperes az elsőfokú ítélet helybenhagyását kérte felülvizsgálati kérelmében, vagyis a Kúria a vagyoni kártérítés iránti igénnyel, illetve a nem vagyoni kártérítési igény 200.000 forintot meghaladó részével nem foglalkozhatott.
[25]	A felülvizsgálati eljárásban általában érvényesül a bírói gyakorlat szerint a felülmérlegelés tilalma. Ez azt jelenti, hogy nincs helye a bizonyítékok ismételt egybevetésének és értékelésének. Ez alól kivételt az jelent, ha a bizonyítékok értékelése korábban kirívóan okszerűtlen volt, vagy nyilvánvalóan ellentétes a véleményalkotás elemi szabályaival. 
[26]	A Kúria szerint éppen a mérlegelési tevékenységben tért el egymástól az első és a másodfokú ítélet. Az elsőfokú bíróság a végrehajtást kérőnek az ... intézett levelét, illetve a végrehajtóhoz intézett bejelentését együttesen úgy értékelte, hogy a végrehajtást kérő a végrehajtás megszüntetését igényelte, ezzel összefüggésben az alperesnek azt a magatartását, hogy díjjegyzéket állított ki, ugyancsak úgy értékelte, hogy magát a végrehajtási eljárást befejezettnek kell tekinteni és ehhez képest pedig már megszüntetett végrehajtási eljárásban ismételten lehet végrehajtási jogot bejegyezni. Az elsőfokú bíróság értékelte azt is, hogy a felperes végrehajtási kifogása nyomán az eljárt bíróságok ebben a körben elfogadták a felperes álláspontját. 
[27]	A másodfokú bíróság ezzel szemben arra az álláspontra helyezkedett, hogy a felperes nem tudta bizonyítani azt, hogy a végrehajtást kérő kifejezetten a végrehajtás megszüntetését kérte volna az elsőfokú bíróság pedig nem folytatott bizonyítási eljárást arra, hogy mi lett volna a végrehajtást kérő és a felperes közötti megállapodás tartalma, azaz valóban létrejött-e olyan megállapodás, hogy a tőkeösszeg megfizetése esetén a végrehajtást kérő az egész tartozást rendezettnek találta. A másodfokú bíróság kiemelte azt is, hogy a végrehajtási kifogás tárgyában hozott döntések nem kötik a jelen per bíróságát. A másodfokú bíróság szerint a végrehajtási eljárás nem fejeződött be, az alperesnek lehetősége volt részdíjjegyzék kiállítására a felperes pedig a végrehajtást kérő kimutatott további követelése tekintetében nem kezdeményezett eljárást a végrehajtás megszüntetése, illetve korlátozása iránt. 
[28]	A perbeli események bekövetkezésének időpontjára figyelemmel jelen esetben az 1959. évi IV. törvény (régi Ptk.) rendelkezéseit kell alkalmazni.
[29]	A Ptk. 339. § (1) bekezdése értelmében aki másnak jogellenesen kárt okoz köteles azt megtéríteni. Mentesül a felelősség alól, ha bizonyítja, hogy úgy járt el, ahogy az az adott helyzetben általában elvárható. A 349. § (1) bekezdése értelmében államigazgatási jogkörben okozott kárért a felelősséget csak akkor lehet megállapítani, ha a kár rendes jogorvoslattal nem volt elhárítható, illetőleg a károsult a kárelhárítására alkalmas rendes jogorvoslati lehetőségeket igénybe vette. Jelen esetben a felperes a rendelkezésére álló jogorvoslati lehetőségeket igénybe vette. 
[30]	A bírósági végrehajtásról szóló 1994.évi LIII. tv. (továbbiakban: Vht.) 40. § (1) bekezdése értelmében a végrehajtást kérő köteles a végrehajtandó követelés megszűnését és csökkenését haladéktalanul bejelenteni a végrehajtónak, köteles egyúttal a végrehajtó felhívásának megfelelően a 34. § (5) bekezdésében említett összegeket is megfizetni. A (2) bekezdés értelmében a végrehajtást kérő felelős a bejelentés elmulasztásából eredő költségért és kárért, valamint a 34. § (5) bekezdésében említett összegek meg nem fizetéséért. A Vht. 41. § (1) bekezdése értelmében, ha az adós okirattal valószínűsítette, hogy a végrehajtandó követelés alaptalan, azt már teljesítették vagy egyébként megszűnt, a végrehajtó a bizonyítékra utalva felhívja a végrehajtást kérőt, hogy 15 napon belül nyilatkozzék a követelés fennállásáról, egyúttal az adóstól felvett összegből a 34. § (5) bekezdésében említett összegeket fizesse be a megfelelő számlára, illetve fizesse meg a végrehajtónak. A végrehajtást kérőt figyelmeztetni kell a (3) bekezdés szerinti jogkövetkezményekre. A Vht. 41. § (2) bekezdése szerint ha a végrehajtást kérő a követelés megszűnését bejelentette és a felhívásban megjelölt összegeket megfizette a végrehajtási eljárás befejeződött. A (3) bekezdés értelmében ha a végrehajtást kérő elmulasztotta a nyilatkozatot, vagy elismerte ugyan az adós állítását, de a felhívásban megjelölt összegeket nem fizette meg, a végrehajtó az ügyet beterjeszti a végrehajtást foganatosító bírósághoz. A végrehajtás megszüntetésének ebben az esetben nincs helye. Ha a befizetés nem történt meg, a bíróság végzéssel kötelezi a végrehajtást kérőt a Vht. 34. § (5) bekezdésében említett összegek megfizetésére akkor, ha őt költségmentesség, illetékmentesség vagy illetékfeljegyzési jog illeti meg. A végrehajtó a végzésben feltüntetett összegek behajtására folytatja az eljárást. 
[31]	A bírósági végrehajtói díjszabásról szóló 14/1994. (IX.8.) IM rendelet 21. § (1) bekezdése értelmében a végrehajtó a végrehajtási ügy érdemi vagy ügyviteli befejezésekor, meghatározott cselekmény végrehajtása esetén a cselekmény elvégzését vagy elvégeztetését követően az általa felszámított munkadíjról, költségtérítésről, behajtási jutalékról és az őt esetleg megillető egyéb összegről díjjegyzéket állít ki, amelyeket a feleknek, végrehajtási kérelem elkészítése esetén a kérelmezőnek kézbesít. A díjjegyzéknek tartalmaznia kell azt a tájékoztatást, hogy a díjfelszámítás ellen végrehajtási kifogást lehet előterjeszteni. A (4) bekezdés szerint ha a végrehajtás során befolyt összegből a végrehajtó az eljárás befejezését megelőzően számol el végrehajtási költséget, köteles erről részdíjjegyzéket készíteni a díjjegyzék készítésére vonatkozó szabályok megfelelő alkalmazásával. 
[32]	A Kúria szerint a jelen esetben egyébként kivételes felülmérlegelés lehetőségével kellett élnie. Azt helytállóan állapította meg a jogerős ítélet, hogy a végrehajtási kifogás tárgyában hozott jogerős bírósági végzés a jelen per bíróságát nem köti a Pp. 4. § (1) bekezdése alapján, azonban a Kúria szerint az abban foglaltakat bizonyítékként mindenképpen figyelembe lehet venni. A Kúria szerint a végrehajtást kérőnek az ... intézett, illetve a végrehajtóhoz küldött, a tőketartozás befizetéséről szóló bejelentésének együttes értelmezése figyelemmel arra, hogy a végrehajtó ezt követően díjjegyzéket állított ki (nem pedig részdíjjegyzéket) a végrehajtási kifogás tárgyában hozott jogerős végzéssel együtt értékelve a Kúria szerint alkalmas annak megállapítására, hogy a végrehajtást kérő a felperesnek azt a magatartását, hogy az egymás közötti tárgyalást követően a tőketartozást teljes összegben megfizette a követelés teljes kiegyenlítésének tekintette. Ezt követően történt az alperes részéről a díjjegyzék kiállítása, amely ugyancsak a végrehajtási eljárás befejezésére (megszüntetésére) utal. Ha pedig a végrehajtási eljárás megszűnt, annak keretében a végrehajtási jog ismételt bejegyzésére nincs jogszerű lehetőség. Ha pedig ez mégis megtörtént, akkor ez az alperes részéről olyan kirívóan súlyos jogalkalmazási hiba, amely az alperes kártérítési felelősségének megállapítására alkalmas. 
[33]	A Kúria az összes körülmény mérlegelésével az elsőfokú bíróság által megállapított 200.000 forint összegű nem vagyoni kártérítést nem találta eltúlzottnak. Megállapíthatónak találta ugyanis, hogy az alperes korábbiak szerinti felróható magatartásával okozati összefüggésben a felperes nyolc hónapra olyan bizonytalan helyzetbe került, amelyben reális lehetőségként merült fel fedezetelvonásra hivatkozással az ... felé fennálló szerződés felmondása, ezáltal a felperes tulajdonát képező ingatlan jogi helyzetének bizonytalanná válása. A Kúria szerint is külön bizonyítás nélkül elfogadható az, hogy az ezzel járó lelki megterhelés kárként, hátrányként jelentkezett és ennek kompenzálására a megállapított 200.000 forintos összeg eltúlzottnak nem tekinthető.
[34]	A Kúria mindezekre figyelemmel a megalapozatlannak talált jogerős ítéletet hatályon kívül helyezte és az elsőfokú bíróság ítéletét helybenhagyta.

Az alkalmazott jogszabályok és az alkalmazott joggyakorlat

[35]	1959. évi IV. törvény (régi Ptk.) 339. § (1) bekezdés, 349. § (1) bekezdés, 355. § (1) és (4) bekezdés, Pp. 4 § (1) bekezdés, 164. § (1) bekezdés, 206. § (1) bekezdés, 81. § (1) bekezdés, 275. § (4) bekezdés, 1994. évi LIII. törvény (Vht.) 40. § (1) bekezdés és (2) bekezdés, 41. § (1), (2) és (3) bekezdés, 14/1994.évi (IX.8.) IM rendelet 21. § (1) és (4) bekezdése, 6/1986. (VI.26.) IM rendelet 13. § (2) bekezdés, 32/2003. (VIII.22.) IM rendelet, 1990. évi XCIII. törvény 50. § (1) bekezdése és 80. § (1) bekezdése.

Záró rendelkezés

[36]	A Kúria a felperes felülvizsgálati kérelmét tárgyaláson kívül bírálta el. A Kúria döntése nyomán a pernyertesség, pervesztesség arányai megváltoztak, ezért tartozik a felülvizsgálati eljárásban pervesztes alperes részperköltséget és részilletéket fizetni.

Budapest, 2017. december 13.

Dr. Mészáros Mátyás s.k. a tanács elnöke, Dr. Pataki Árpád s.k. előadó bíró, Dr. Kovács Zsuzsanna s.k. bíró

								A kiadmány hiteléül:

S.K.							 	  bírósági ügyintéző