Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság
12.K.33.485/2016/7.

......... Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság a személyesen eljáró felperes neve(cím.) a dr. Pataki Márta főosztályvezető-helyettes, jogtanácsos és dr. Granyák Lívia jogi előadó által képviselt Budapest Főváros Kormányhivatala (cím) alperes ellen ingatlan-nyilvántartási ügyben hozott határozat (hivatkozási szám: 30740/1/2016.) bírósági felülvizsgálata iránt indított perében nyilvános tárgyaláson meghozta a következő 

Í t é l e t e t:

A bíróság a felperes keresetét elutasítja.

Kötelezi a felperest, hogy 15 napon belül fizessen meg az alperesnek 10.000 (Tízezer) forint perköltséget.

Kötelezi a felperest, hogy a tárgyi illetékfeljegyzési jog folytán le nem rótt 30.000 (Harmincezer) forint  kereseti illetéket - az illetékügyi  külön felhívására - a Magyar Állam javára fizesse meg.

Az ítélet ellen fellebbezésnek nincs helye.

I n d o k o l á s

Az irányadó tényállás szerint a felperes tulajdonosa .... hányadban cím belterület, hrsz ingatlannak. A ....... 65.P.23.960/2, 013/30. számú határozat alapján ideiglenes intézkedés keretében cikkek sértő tartalmának eltávolítását rendelte el a felperessel szemben. Ezt követően, ennek nyomán indult a végrehajtási eljárás, amelynek során az társaság1 (a továbbiakban: végrehajtást kérő) javára végrehajtási jog bejegyzését kérte név2 önálló bírósági végrehajtó képviseletében név3 önálló bírósági végrehajtó-helyettes 2016. május 6. napján a felperes tulajdonában lévő fenti ingatlanra vonatkozóan, ........ jogcímen. A 024.V.0488/2016/28. végrehajtói ügyszámú megkeresés Budapest Főváros Kormányhivatala  (a továbbiakban: elsőfokú ) került megküldésre. Az elsőfokú  2016. május 13. napján a 772251/2016 számú egyszerűsített határozatával (a továbbiakban: elsőfokú határozat) a tárgyi ingatlanra, annak tulajdoni lapja III/11 sorszáma alá végrehajtási jogot jegyzett be a végrehajtást kérő javára a megkeresés alapján. 
A hivatkozott ideiglenes intézkedést utóbb a ................ 2.Pf.21.103/2015/11/I. számú ítéletével megszüntette, majd a ......., mint végrehajtást elrendelő bíróság 2016. szeptember 2. napján jogerőre emelkedett végzésével a végrehajtást megszüntette (0100-32.Vh.400.728/2015/16.). A ....................., mint végrehajtást foganatosító bíróság a felperes végrehajtási kifogásának helytadó végzésében (kelt: 2016. november 24. napján 0104-27.Vh.1325/2016/15.) megállapította, hogy  a bírósági végrehajtói díjszabásról szóló 35/2015. (IX. 10.) IM Rendelet (Díjrendelet)  28. § (2) bekezdése alapján, ha a meghatározott cselekmény foganatosítását követően az adós a végrehajtási költséget nem fizeti meg, akkor a díjjegyzékben foglalt költségre mint pénzkövetelésre folytatódik a végrehajtás, ugyanakkor az adott esetben díjjegyzék kiállítása még nem történt meg, így végrehajtási költségre, mint pénzkövetelésre a végrehajtás még nem folytatódhatott; továbbá megjegyezte: az ingatlan lefoglalása végett megtett végrehajtói intézkedéseknek nem volt helye, mert a végrehajtható okiratban a végrehajtást kérő nem kérte az ingatlan vonatkozásában a végrehajtást. Megállapította a végrehajtást foganatosító bíróság, hogy a végrehajtó 2016. szeptember 14. napján a végrehajtási jog törlése iránt már megtette a szükséges intézkedéseket.  

Az elsőfokú határozattal szemben, ezen történéseket megelőzően 2016. június 6. napján a felperes fellebbezést terjesztett elő, amelyben - egyebek között - előadta, hogy egy másik ügyben az elsőfokú  határozatával a megkeresést végrehajtási jog bejegyzése iránt elutasította, mert a megkeresés nem tartalmazta a bejegyezni kért végrehajtási jog összegét. A jelen ügyben ugyanez az eljárás alapjául szolgáló tényállás, amellett, hogy a végrehajtható okirat jogalapját képező ideiglenes intézkedést a ................ az ítéletével megszüntette. Előadta, hogy a bírósági végrehajtó által a megkeresés alapjául szolgáló végrehajtási eljárás jogalap nélküli. Kérte ezért az alperest az egyszerűsített határozat hatályon kívül helyezésére, tekintettel arra: a végrehajtási jog a főkövetelés és járulékait nem tartalmazza, és a végrehajtási eljárás jogalapját a ................ hatályon kívül helyezte.

A fellebbezés folytán eljárt alperes 2016. július 19. napján kelt 30740/1/2016. ügyiratszámú határozatával az elsőfokú  egyszerűsített határozatát helybenhagyta. Határozatának indokolásában hivatkozott az ingatlan-nyilvántartásról szóló 1997. évi CXLI. törvényre, (a továbbiakban: Inytv.) arra, hogy a végrehajtó megkeresése alakilag (Inytv. 32. § (3) bekezdése) és tartalmilag (Inytv. 32. § (1), 34. § (1) bekezdése, a személyazonosító jel helyébe lépő azonosítási módokról és az azonosító használatáról szóló 1996 . évi  XX. törvény 4. §. (4) bekezdése)  megfelel a vonatkozó ingatlan-nyilvántartási jogszabályi rendelkezéseknek. A végrehajtói megkeresés közokiratnak minősül, és nem hibázott az elsőfokú ,  amikor a megkeresést teljesítette, annak ellenére, hogy abban nem szerepel konkrét összeg. A végrehajtási jog bejegyzésére irányuló megkeresés tekintetében sem a bírósági végrehajtásról szóló 1994. évi LIII. törvény (a továbbiakban:  Vht.), sem az Inytv. végrehajtásáról szóló 109/1999. (XII. 29.) FVM rendelet (a továbbiakban: Inytv.Vhr.), illetve sem a bírósági végrehajtási ügyvitelről és pénzkezelésről szóló  1/ 2002. (I. 17.) IM rendelet nem ír elő olyan tartalmú feltételt, mely szerint elengedhetetlen valamely, a végrehajtási joggal összefüggő követelés összegének végrehajtói megkeresésben való megjelölése. Rögzítette, hogy az ingatlanügyi  a végrehajtási jogot be kell, hogy jegyezze az ingatlan-nyilvántartásba, a megkeresést nem bírálhatja felül, annak jogszerűségét nem vizsgálhatja; törölni végrehajtási jogot pedig csak az önálló bírósági végrehajtó, vagy bíróság ilyen irányú megkeresése alapján lehet az ingatlan-nyilvántartásból. Hivatkozott az Inytv. 26. § (8) bekezdésére és arra, hogy az ingatlanügyi nak nincs hatásköre annak vizsgálatára, hogy a megkeresés alapjául szolgáló eljárást valamelyik fél vitatja, illetőleg milyen jogi lépéseket tesz az általa sérelmezett eljárási cselekmény ellen. Kiemelte  a Vht. 217. § (1) bekezdése alapján, hogy a végrehajtó intézkedése ellen a felperes kifogást is előterjeszthet, de a Vht. 222. §-a alapján a végrehajtó intézkedése elleni jogorvoslatnak nincs halasztó hatálya, ennélfogva az ingatlan-nyilvántartási eljárás arra tekintet nélkül lefolytatható.

A felperes keresetet terjesztett elő az alperes határozatával szemben, amelyben kérte az alperes határozatának az elsőfokú határozatra is kiterjedő hatályon kívül helyezését. Keresetének indokolásában hivatkozott az Alaptörvény 28. cikkére, a Vht 5. § (1) és  7. § (1)-(2) bekezdéseire és rögzítette: összeg nélkül végrehajtási jognál nem ellenőrizhetőek a Vht.-nak a végrehajtás arányossága és fokozatossága elvét előíró feltételei; a Vht. 191. § (1) bekezdése alapján pedig csak pénzkövetelés biztosítását elrendelő végzés alapján és csak akkor foglalható le vagyontárgy, ha az adós nem tett eleget a fizetési felszólításnak. Hivatkozása szerint a Vht. 191. § (3) bekezdése alapján is a végrehajtási jog bejegyzéséhez szükséges feltétel a pénzbeli követelés megjelölése, és ugyanezen szakasz (5) bekezdéséből is következően csak pénzkövetelés biztosítására irányuló végrehajtási jog jegyezhető be. Rögzítette, hogy  az alperes a fellebbezést érdemben nem bírálta el, nem reagált arra a felperesi hivatkozásra, hogy a megkeresés nem tartalmazta a főkövetelést és járulékait. 
Sérelmezte, hogy nem lehet ügyintéző-függő a végrehajtási jog bejegyzésére irányuló megkeresések intézése.
Észrevételében rögzítette, hogy a végrehajtási jog fogalma a pénztartozás hivatalos úton való érvényesítése, ha nincs tehát a pénztartozás, akkor a végrehajtási jog tartalom nélküli bejegyzése, érvényesítése fogalmilag kizárt; az ingatlan árverésen történő értékesítése esetén befolyt összeg is csak pénzkövetelés kielégítésére alkalmas. Csatolta a végrehajtási kifogás tárgyában hozott bírósági végzést.   

Az alperes érdemi nyilatkozatában fenntartotta a határozatában foglaltakat, kérte a felperes keresetének elutasítását, perköltségigénye mellett. Hivatkozása szerint jogszerű volt a határozat, a véghajtói megkeresés felülbírálatára nincs jogosultsága.

A bíróság megállapította a felperes keresete nem alapos a következők szerint.

A jogerős közigazgatási határozat felülvizsgálatát a Polgári perrendtartásról szóló 1952. évi III. törvény (a továbbiakban: Pp.) 330. §-a értelmében a felperes törvényes határidőben benyújtott, keresetlevélben előterjesztett keresettel kérheti. A Pp. XX. fejezet szabályai alkalmazásakor is érvényesül a Pp. 215. §-a, a kereseti kérelemhez kötöttség. Közigazgatási perben a bíróság ezért nem teljes körű, hanem jogszerűségi felülvizsgálatot végez, melynek során döntésének terjedelmét a keresetben megjelölt jogszabálysértés határolja be.

A ......... által is fenntartott 1/2011. (V. 9.) KK véleménye értelmében a kereseti kérelemben a felperes hivatkozhat anyagi és eljárási jogszabálysértésre, továbbá arra is, hogy a közigazgatási határozat meghozatala során alkalmazott jogszabályt tévesen értelmezték. A Pp. 339. §-ának (1) bekezdése alapján eljárási jogszabálysértés miatt a közigazgatási határozat hatályon kívül helyezésének csak akkor van helye, ha az eljárási jogszabálysértés az ügy érdemére is kihat.

A rendelkezésre álló adatok, a peres felek nyilatkozatai, előadása és a közigazgatási, valamint peres iratok alapján megállapított tényállás alapján a bíróság az alábbi következtetésre jutott.

A Vht. 138. § (1) bekezdése alapján ha a végrehajtható okirat tartalmazza az ingatlan adatait, (…) a végrehajtó lefoglalja az ingatlant. Ha a végrehajtást kérő a végrehajtási kérelemben úgy rendelkezett, hogy az adós ingatlanát is vonják végrehajtás alá, vagy az adós ingatlanának végrehajtás alá vonását nem zárta ki, de a végrehajtási kérelemben az ingatlan adatait nem jelölte meg, a végrehajtó a végrehajtási költség előlegezését és az ingatlan adatainak beszerzését, valamint az ingatlan-nyilvántartási eljárás igazgatási szolgáltatási díjának a végrehajtónak történő megfizetését követő 3 munkanapon belül intézkedik az ingatlan lefoglalása iránt.
A (2) bekezdés szerint a végrehajtó az ingatlan lefoglalása végett megkeresi az ingatlanügyi ot, hogy a végrehajtási jogot jegyezze be az ingatlan-nyilvántartásba, egyúttal felhívja az ingatlanügyi ot, hogy a végrehajtási jog bejegyzésével kapcsolatos határozatának megküldésével együtt tájékoztassa a végrehajtót azoknak a nevéről és lakóhelyéről (székhelyéről), akiknek az ingatlanra vonatkozólag az ingatlan-nyilvántartásba bejegyzett joguk van, valamint a lefoglalt ingatlant érintően a földhasználati nyilvántartásba bejegyzett földhasználat jogcíméről és időtartamáról. A foglalás a végrehajtási jog bejegyzésével valósul meg.
A (3) bekezdés értelmében az ingatlanügyi  a végrehajtási jog bejegyzését - ideértve a megelőző beadványokat is - soron kívül intézi el.
A (4) bekezdés szerint az ingatlanügyi  a végrehajtási jog bejegyzéséről szóló határozatát a végrehajtónak, a feleknek és azoknak kézbesíti, akiknek az ingatlanra vonatkozólag az ingatlan-nyilvántartásba bejegyzett joguk van, egyúttal megadja a végrehajtónak a (2) bekezdés szerinti tájékoztatást.

A Vht. 191. § (5) bekezdése szerint az ingatlan lefoglalása végett a végrehajtó haladéktalanul megkeresi az ingatlanügyi ot, hogy a pénzkövetelés biztosítására irányuló végrehajtási jogot jegyezze be az ingatlannyilvántartásba. A további eljárásra a 138. § megfelelően irányadó.

Az Inytv. 26. § (8) bekezdése szerint az eljáró  - ideértve a bíróságot, közjegyzőt, bírósági végrehajtót is - bejegyezhető jogra, feljegyezhető tényre, illetve az ingatlan-nyilvántartásba bejegyzett jogosult és az ingatlan adataiban bekövetkezett változásokra vonatkozó, végrehajtható határozata alapján megkeresi az ingatlanügyi ot az átvezetés iránt. A vagyonszerzést létrehozó, megállapító i határozatot két eredeti példányban kell az ingatlanügyi  részére megküldeni.

A kiemelt jogszabályi rendelkezések alapján a bíróság rámutat: a felperes keresete nem volt megalapozott abban a tekintetben, hogy az elsőfokú nak és az alperesnek a végrehajtási jog bejegyzésére irányuló végrehajtói megkeresés kapcsán vizsgálnia kellene, hogy a megkeresés tartalmazza-e, miszerint a főkövetelés és járulékai erejéig kéri az ingatlanra a végrehajtási jog bejegyzését a végrehajtó.  A hivatkozott  jogszabályi rendelkezések alapján a bíróság megállapította, hogy a Vht. az ingatlanügyi ot a végrehajtási jog bejegyzése vonatkozásában csak a 138. § (2)-(4) bekezdésében említi (soron kívüli elintézés, bejegyző határozat kézbesítése, végrehajtó tájékoztatása). Ugyanakkor a Vht ezen konkrét szakaszai nem írják elő  a végrehajtási jog bejegyzése iránti megkeresés tartalmaként a főkövetelés és járulékai  feltüntetését, és  ezáltal sem a Vht., sem az Inytv, sem az InytvVhr nem kapcsol ehhez olyan feladatot  az ingatlanügyi  esetében, amely alapján a nak vizsgálnia kellene ezt a megkeresés folytán.

A bíróság utal a Vht. Nagykommentárjában foglaltakra (Nagykommentár a bírósági végrehajtásról szóló 1994. évi LIII. törvényhez- név4 / név5 / név6 / név7 / név8 / név9 / név10, a továbbiakban: Vht. Nagykommentár), amely szintén a végrehajtói megkeresés tartalmaként azt rögzíti, hogy „a megkeresés tartalmazza, hogy kinek a javára kell a végrehajtási jogot bejegyezni, melyek az ingatlan azonosításra alkalmas adatai, melyik tulajdonjog jogosult minősül a végrehajtás szempontjából adósnak (külön a beazonosításhoz szükséges adatokat), ki az eljáró végrehajtó és mi a végrehajtási ügyszám". A  feladatai körében pedig hozzáteszi: „amennyiben az ingatlanügyi  azt észleli, hogy a bejegyzés akadályba ütközik (például nem a megkeresésben megjelölt személy az ingatlan tulajdonosa), úgy a végrehajtási jog bejegyzését elutasítja, és erről haladéktalanul értesíti az eljáró végrehajtót az ok megjelölésével."
A Vht. Nagykommentárjának tehát a Vht. 138. §-ához fűzött magyarázat sem nevezi meg  a megkeresés tartalmi elemeként a főkövetelés és járulékai feltüntetését, továbbá az ingatlanügyi  feladatai értelmezése körében példálózóan egy akadályt említ, amely a bejegyzés elutasításához vezethet, de a felperes által megjelölt esetre nem tér ki.

A bíróság hangsúlyozottan hivatkozik az EBH 2013.K.49 és KGD.2013.178 szám alatt közzétett ..... eseti döntésben (Kfv.III.37.503/2012.) foglaltakra, miszerint a .... kimondta: a földhivatalnak nem feladata annak vizsgálata, hogy a végrehajtó eljárása a Vht. rendelkezéseinek megfelelt-e; az ingatlanügyi  abban az esetben is köteles a végrehajtási jog bejegyzésére, ha az igazgatási szolgáltatási díj megfizetésére kötelezett a díjat nem fizeti meg. Az eseti döntés jogi indokolása alapján az is kiemelendő, hogy az ingatlanügyi nak nincs hatásköre a Vht. (első- és másodfokú határozatában) hivatkozott szabályainak egybevetésére, értelmezésére.

Mindezek alapján a bíróság a tárgyi ügyben hangsúlyozza, hogy az elsőfokú  és az alperes jogszerű határozatot hozott, az ingatlanügyi   feladata csak arra terjed ki, hogy vizsgálja, miszerint a megkeresés az Inytv.-nek, és a további ingatlan-nyilvántartási jogszabályi rendelkezéseknek megfelel-e, de nincs hatásköre annak vizsgálatára, hogy a végrehajtó intézkedésével a Vht. felperes által is felhívott előírásai (a végrehajtás fokozatossága, arányossága elve, pénzkövetelés biztosításának elrendelése esetén irányadó eljárás) betartásra kerültek-e, a rendelkezéseket nem értelmezheti, nem vetheti egybe a megkereséssel.
Sem a Vht. 5. §-a, 7. § (1)-(2) bekezdése, sem 191. § (5) bekezdése nem szabályoz ilyen ingatlanügyi i feladatot, ez utóbbinak az a fordulata, hogy a végrehajtó megkeresi az ingatlanügyi ot, hogy a „pénzkövetelés biztosítására irányuló végrehajtási jogot jegyezze be", szintén a végrehajtó feladat- és ezáltal felelősségi körébe utalja annak eldöntését, hogy jogszerűen intézkedhet-e az adott eset körülményei alapján a végrehajtási jog bejegyzése iránt megkereséssel, intézkedése megfelel-e  a Vht. hivatkozott rendelkezéseinek, elveinek.
Amennyiben pedig a végrehajtó ezen intézkedését az érintett nem tartja jogszerűnek, végső soron a végrehajtást foganatosító bírósághoz végrehajtási kifogással fordulhat, ahogy ez a perbeli esetben is történt. Ugyanakkor helytállóan emelte ki az alperes, hogy regisztratív feladata van az ingatlanügyi nak a megkeresés alapján, nincs hatásköre annak vizsgálatára, hogy a megkeresés alapjául szolgáló eljárást valamelyik fél vitatja, illetőleg milyen jogi lépéseket. Helyesen jegyezte meg azt is, hogy a végrehajtó intézkedése elleni jogorvoslatnak nincs halasztó hatálya az ingatlan-nyilvántartási eljárásra.

A bíróság arra a felperesi érvelésre, hogy ugyanazon tényállás alapján eltérő döntést hozott az elsőfokú  másik ügyintézője, hangsúlyozza:  a bíróság a közigazgatási perben a támadott közigazgatási határozat - jelen esetben az alperesi döntés - jogszerűségét vizsgálja, a bírósági felülvizsgálat nem terjedhet ki egyrészt  sem az elsőfokú , sem az alperes gyakorlatának elemzésére, másrészt különösen nem lehet része az első fokon jogerőre emelkedett ingatlanügyi határozatok törvényességének vizsgálata. Az a jelen perben ugyancsak nem lehet a bírósági felülvizsgálat alapja, hogy - a felperes állítása szerint azonos tényállás mellett hozott eltérő - elsőfokon jogerőre emelkedett másik (nem a per alapjául szolgáló) döntést hivatalból miért nem vizsgálja az alperes. Ez az alperes saját döntési kompetenciájába tartozó kérdés. 

Megjegyzi a bíróság, hogy a felperes által 4. sorszám alatt csatolt, a végrehajtási jog bejegyzése elutasításáról szóló 77199/1/2016 ügyiratszámú határozat sem utal a Vht.-ra, nem látható, hogy mely rendelkezésekről vonta  le az ingatlanügyi , hogy a végrehajtási jog összegét tartalmaznia kell a megkeresésnek, az elutasítást az Inytv. 39. § (3) bekezdés a) pontjára alapította. 
Azt is csupán megjegyzi a bíróság, hogy a végrehajtási kifogás tárgyában hozott végzés azon az alapon mondta ki, hogy a végrehajtó intézkedése nem volt jogszerű, miszerint az ingatlan vonatkozásában nem kérték  a végrehajtást  -a végrehajtható okiratban a végrehajtást kérő részéről. Továbbá e végzés arra is kitér, hogy a meghatározott cselekmény foganatosítása is átfordulhat pénzkövetelés iránti végrehajtássá, ha az adós a végrehajtási költséget nem fizeti meg (akkor a díjjegyzékben foglalt költségre mint pénzkövetelésre folytatódik a végrehajtás). Ebből pedig következhet, hogy ilyen esetben jogszerű végrehajtói intézkedés mellett (végrehajtás fokozatossága, arányossága betartásával) akár az ingatlan lefoglalása is megtörténhet. 

Az előzőek alapján jogszerűen mondta ki az alperes, hogy a végrehajtó megkeresése alakilag és   tartalmilag is megfelelt a vonatkozó ingatlan-nyilvántartási jogszabályi rendelkezéseknek (egyebek között Inytv 32. § (3) bekezdése, 32. § (1) bekezdése, és 34. § (1) bekezdése előírásainak), ezért a megkeresést teljesíteni kellett.
Az Alaptörvény 28. cikkére csak hivatkozott a felperes, de nem tárta fel, hogy milyen - ennek megfelelő-  jogértelmezés mentén lenne jogszerűtlen az alperesi határozat, a bíróság sem talált  e cikk alapján olyan jogértelmezést, amelynek mentén az alperesi jogalkalmazás ne lenne törvényes, ne lenne a jogszabályoknak megfelelő.  

alapján a felülvizsgálni kért közigazgatási határozat a keresetben megjelölt körben eljárásjogi, anyagi jogi szabályt nem sértett, az ügy érdemét és a határozat indokolását érintően nem volt jogszabálysértő, ezért a bíróság a felperes keresetét a Pp. 339.§ (1) bekezdése alapján elutasította. 

A bíróság a perköltség összegét a Pp. 75. § (1) és (2) bekezdései, valamint a 79.§ (1) bekezdése alapján jogtanácsosi munkadíj címén - külön jogszabály hiányában - a 32/2003. (VIII.22.) IM rendeletben foglaltakra is figyelemmel határozta meg, szem előtt tartva az előkészítő munkát, a tárgyaláson való részvételt, azok időigényét (IM rendelet 3.§ (6) bekezdése).

Az illetékekről szóló 1990. évi XCIII. törvény (továbbiakban: Itv.) 62. § (1) bekezdés h) pontjában biztosított tárgyi illetékfeljegyzési jog folytán le nem rótt, az Itv. 39. § (1) bekezdése és a 42. § (1) bekezdés a) pontjában meghatározott mértékű kereseti illeték viselésére a felperes a költségmentesség bírósági eljárásban történő alkalmazásáról szóló 6/1986. (VI. 26.) IM rendelet 13. § (2) bekezdése alapján köteles.

Az ítélet elleni fellebbezés lehetőségét a Pp. 340. § (1) bekezdése kizárja.

Budapest, 2017. március 1. napján

					Ságiné dr. Márkus Anett sk.
						bíró