Pesti Központi Kerületi Bíróság
34.P. 301.749/2015/26.

A Pesti Központi Kerületi Bíróság 
a Sipos Ügyvédi Iroda - Dr. Sipos Balázs ( cím) által képviselt

felperes neve (felperes címe.) felperesnek – 

Dr. Csurgó Ottó (cím) ügyvéd által képviselt

alperes neve(alperes címe.)  alperes ellen 

biztosítási díj megfizetése iránt indított perében meghozta az alábbi

í t é l e t e t :

A bíróság kötelezi az alperest, hogy 15 nap alatt fizessen meg a felperesnek 7.831.921,-Ft-ot (azaz hétmillió-nyolcszázharmincegyezer-kilencszázhuszonegy forintot), ennek 2012. VII. 10-től a kifizetésig a késedelemmel érintett naptári félév első napján érvényes jegybanki alapkamat mértékű kamatát, 
631.500,-Ft-ot (azaz hatszázharmincegyezer-ötszáz forintot), ennek 2014. VII. 1-től a késedelemmel érintett naptári félév első napján érvényes jegybanki alapkamat mértékű kamatát,
2.210.493,-Ft-ot (azaz kétmillió-kétszáztízezer-négyszázkilencvenháromezer forintot), ennek 2015. I. 20-tól a kifizetésig a késedelemmel érintett naptári félév első napján érvényes jegybanki alapkamat mértékű kamatát,
60.267,-Ft (azaz hatvanezer-kétszázhatvanhét forint) után 2013. XI. 22-től a kifizetésig,
1.481.658,-Ft (azaz egymillió-négyszáznyolcvanegyezer-hatszázötvennyolc forint) után 2015. III. 24-től a késedelemmel érintett naptári félév első napján érvényes jegybanki alapkamat mértékű kamatát,
553.785,-Ft-ot (azaz ötszázötvenháromezer-hétszáznyolcvanöt forintot), ennek 2015. V. 10-től a kifizetésig a késedelemmel érintett naptári félév első napján érvényes jegybanki alapkamat mértékű kamatát,
és 2016. IV. 1-től havi 207.326,-Ft (azaz kétszázhétezer-háromszázhuszonhat forint) járadékot, ebből 10.000,-Ft/hó (azaz tízezer forint/hó) járadékot a felperes édesanyja haláláig,
és 1.156.666,-Ft (azaz egymillió-százötvenhatezer-hatszázhatvanhat forint) perköltséget
a felperes jogi képviselőjének bank vezetett számlaszámszámú bankszámlájára.
A le nem rótt 699.800,-Ft (azaz hatszázkilencvenkilencezer-nyolcszáz forint) illetéket az Állam viseli.
Ezt meghaladóan a bíróság a felperes keresetét elutasítja.
A bíróság kötelezi a felperest, hogy 15 nap alatt fizessen meg az alperesnek 190.500,-Ft (azaz százkilencvenezer-ötszáz forint) munkadíjat.   

Az ítélet ellen a kézbesítéstől számított 15 napon belül fellebbezésnek van helye, amelyet írásban, 3 példányban lehet a Pesti Központi Kerületi Bíróságnál benyújtani, de a Fővárosi Törvényszékhez címzetten.
A másodfokú bíróság a fellebbezést tárgyaláson bírálja el, de a felek kérhetik a fellebbezés tárgyaláson kívül történő elbírálását.
Ha a fellebbezés csak kamatfizetésre, perköltség viselésére, vagy összegére, illetve a meg nem fizetett illeték vagy az állam által előlegezett költség megfizetésére vonatkozik, az előzetes végrehajthatósággal, a teljesítési határidővel vagy a részletfizetés engedélyezésével kapcsolatos, vagy csak az ítélet indokolása ellen irányul, a másodfokú bíróság a fellebbezést tárgyaláson kívül bírálhatja el, de a fellebbező fél a fellebbezésében kérheti tárgyalás tartását.
A jogorvoslati lehetőségről szóló tájékoztatás a Pp. 233. és 234. §-ain alapul.

Indoklás

A bíróság az iratokból a felek előadásából, a tanúvallomásokból, a szakvéleményekből az alábbi tényállást állapította meg:

Az alperesnél érvényes, díjjal rendezett kötelező gépjármű felelősségbiztosítással rendelkező, személy által vezetett frsz. személygépkocsi 2012. július 10-én a számú úton az „Állj! Elsőbbségadás kötelező” tábla jelzését figyelmen kívül hagyva elütötte a felperest, aki segédmotor-kerékpárjával közlekedett. 
A felperes súlyos sérüléseket szenvedett. 
A felperes a baleset időpontjában 35 éves, fiatal, egészséges, terhelhető, kiegyensúlyozott, életvidám nő és családanya volt. Főállása mellett balesetét megelőzően ellátta a háztartást, örömmel kertészkedett, gondozta beteg édesapját, gyermekeivel sokat foglalkozott, tanította gyermekeit az életre, sokat játszottak, kirándultak, túráztak együtt. Fia születését követően GYES-en volt, majd munkaviszonyt létesített nyomdagép kezelő munkakörben dolgozott. Férjével kiegyensúlyozott, boldog házasságban éltek, szabadidejükben rendszeresen eljártak szórakozni zenés mulatságokra, mivel felperes szeretett táncolni.
A rendőrség Alosztálya ügyszám.bü számon eljárást folytatott le. A bíróság bíróság 3.B.351/2012/3. Számú ítéletében személyet, a baleset okozóját bűnösnek mondta ki közúti baleset gondatlan okozásának vétségében. Az ítélet 2012. november 21. napján jogerős lett.
A felperest megműtötték, majd később csípőizületi protézist ültettek be a jobb alsó végtag 6-cm-es rövidülése miatt. Felperes a perbeli balesettel összefüggésben elszenvedett sérüléseivel összefüggésben baleset napjától 2012. július 26. napjáig állt kórházi kezelés alatt. Kórházi elbocsátásakor lábát nem terhelhette, járókerettel volt képes helyváltoztatásra. Járókeret elhagyását követően a további terhelési tilalom miatt mankót használt, melyet az egyre fokozódó csípőízületi panaszok, mozgásbeszűkülés és nagyfokú végtagrövidülés miatt (6 cm végtagkülönbség) a TEP beültetéséig használt. A balesetet követően 2013. július 9. napjáig táppénzes állományban volt. Ekkor a családja és a barátok látták el, szállították vizsgálatokra.           A felperes diplomás háziasszony végzettségű. A felperes a Kft.-nél 2007. május 1. óta állt alkalmazásban nyomdagépkezelő munkakörben. Balesete napjától munkaképtelen volt, táppénzes állományát 2013. július 9. napján kimerítette, így eddig az időpontig részesült táppénzben. Munkáltatója 2013. november 8-án munkaviszonyát megszüntette, mert a feladatát állapota miatt nem tudta ellátni és számára egészségi állapotának megfelelő munkakört biztosítani nem tudtak.  Felperes munkaviszonya tehát 2013. november 8. napjával megszűnt.
A felperes családi házban lakik férjével és gyermekeivel, a balesetkor 14  éves lányával és a 4 éves fiával. Felperes az ingatlannak 1/3 arányban, édesanyja szintén 1/3, felperes férje 1/6 arányban tulajdonosa. Öröklés folytán 1/6 arányban tulajdonosa még az ingatlannak felperes testvére, aki azonban nem ott lakik.  Az ugyanazon a telken másik házban élő idős szüleit is ő gondozta. Felperes, mint vidéki családanya, akinek a férje asztalosként nehéz fizikai munkát végzett napi 8-10 órában lényegesen több háztartási feladatot végzett, mint általában egy kétgyermekes családanya esetében szokásosnak mondható.                                                                                   Vidéken a férj dolga a pénzkereset, míg a háztartásban mindennemű munkát így, még a gyermeknevelést is az asszonyok végzik. A férje is besegített minden háztartási, házkörüli- és kerti munkákban. A baleset előtti állapot az volt, hogy felperes végezte a háztartási munkákat kizárólagosan, a kerti munkák közül a könnyű és a közepesen nehéz kerti munkákat kizárólagosan, a nehéz kerti munkákat megosztva 50-50%-ban végezték férjével. A baleset előtt felperes ellátott minden házkörüli könnyű munkát, a közepes ház körüli munkák munkamegoszlása pedig 60-40 % felperes férje javára. A balesetet követően  felperes férje sokkal többet segít, a barátok is többet segítenek felperesnek, mert baleseti maradványállapota miatt fizikálisan képtelen ellátni minden olyan munkát, ami őt és a csípőprotézisét fokozottabban terhelné. 
Súlyos fokú jobb oldali csípőízületi elfajulás és íz vápa deformitás miatt sürgős csípőprotézis beültetés történt, melyet 2013. május 23. napján végeztek el. A csípőprotézis beültetését követően szintén két könyökmankóval közlekedett. A 2013. július 7. napján történt kontroll vizsgálata alkalmával vitaminban gazdag roboráló étrend fogyasztása mellett további tornát, izomerősítést, fokozatos terhelés megkezdését, 6-8 hét múlva tám bottal történő közlekedést javasoltak.
A nagyfokú fájdalomra és mozgásbeszűkülésre figyelemmel segítségre szorult a kórházi elbocsátást követően valamennyi életszükségleteinek ellátásakor, és a részterhelés megkezdését követően is. Felperes gondozásával kapcsolatos teendőket férje, és ismerősök (szomszéd, barátnő) látták el.
A felperes baleseti maradványállapota miatt élete végéig korlátozottan lesz képes a háztartásban felmerülő feladatok elvégzésére: az ülve elvégezhető, fizikai megterhelést nem igénylő munkákat részben képes ellátni, azonban a járással, állással, cipekedéssel, emeléssel, létrázással, guggolással, hajolgatással, fizikai megterheléssel járó munkák elvégzésére soha nem lesz képes, de korlátozottan képes az ülve elvégezhető munkák ellátására is, figyelemmel arra, hogy a hosszas ülés is fájdalmat okoz számára.
A felperes végezte a baleset előtt a kerti munkák közül a könnyű és a közepesen nehéz kerti munkákat kizárólagosan, a nehéz kerti munkákat megosztva 50-50%-ban végezték férjével . Felperes végezte például a fűnyírást, locsolást, fák, szőlő és sövény metszését, tavasszal a virágládák előkészítését, ültetést, gyümölcsszedést, ősszel virágok beszedését, szüretelést, lombseprést, égetést stb. 
A baleset előtt felperes ellátott minden házkörüli könnyű munkát (pl: takarította az udvart), a közepesen nehéz ház körüli munkákban pedig segített férjének pl: a kerítés mázolásánál, vagy a fa korlátok festésében. A közepes ház körüli munkák munkamegoszlása 60-40 % felperes férje javára. A nehéz ház körüli munkákat felperes férje végezte a baleset előtt.
Mindezen túl a szülei ingatlan részénél is ellátták a felmerülő kerti és ház körüli munkákat, azonos munkamegosztás mellett. Az édesapja leszázalékolásával kapcsolatos I. fokú orvosszakértői vélemény alapján megállapítható, hogy a bal alsó végtag csonkolt, munkaképesség csökkenése pedig 100%-ban került meghatározásra. Felperes édesapja 2014. február 24. napján elhunyt, ezidáig a felperes gondozta.
A felperes édesanyja 2013. május hónapban agyvérzést kapott, azóta egyensúlyzavara van, bottal közlekedik, bal keze lebénult. 2013. november 18. napján a hivatali szerve 57% C2 csoportú rokkantnak minősítette (orvosi irat F/21-2 alatt csatolva)
A gondozásra szoruló édesapa, majd időközben agyvérzés következtében szintén súlyos mozgáskorlátozottá vált édesanya ellátásában a felperes balesettel összefüggésben fennálló egészségi állapota miatt nem képes közreműködni, azt helyette a férje és barátok végzik. 
Figyelemmel kell lenni arra , hogy a családi házak fűtését fatüzeléssel oldják meg  a házhoz szállított fa behordását 50-50%-ban megosztva végezték férjével, a baleset előtt a fűtés viszont kizárólagosan felperes feladatai között szerepelt. 
A hivatal2. Igazgatósága 2013. július 10. napjától, havi 8.100,-Ft összegű baleseti járadékot állapított meg részére, 2013. október 11. napján kelt ügyszám2.. határozatában. 
Felperes  bejelentkezett a területileg illetékes Munkaügyi Hivatalba és részére 2013. december 9. napjától 2014. március 8. napjáig, napi 3.267,-Ft álláskeresési járadékot állapítottak meg. 

A felperes kárigényét az alperesnél 2012. október 26-án bejelentette. Az alperes a kárt 315012401. kárazonosító számon nyilvántartásba vette és a jogalapot elismerve 4.511.405 Ft-ot  +17 000 Ft havi költségpótló járadékot és 1 460 Ft lejárt kamatot megfizetett.

Ezért a felperes a bírósághoz fordult  és keresettel kérte kötelezni az alperest az alábbiakban részletezett összegek megfizetésére
1. Látogatási költség: 

22.768,-Ft .

2. Eltérő étkezés járadék

Orvosszakértői véleménnyel alátámasztott, hogy felperesnek jelenleg és a jövőben is ügyelnie kell arra, hogy a mozgásszegény életmód következtében testsúlygyarapodás kevésbé jöjjön létre, tekintettel arra, hogy a testsúly gyarapodás hátrányosan hat az ízületeire, így azokban az állapotrosszabbodást felgyorsítja. 
A szakértő személyes meghallgatása során megerősítette, hogy speciális diéta élethosszig kell felperesnek, mert a túlsúly növekedés nagyon rosszat tesz a protézisnek és akár hamarabb is kell testsúly növekedés esetén az új protézist beültetni.
A felperes az eltérő étkezés többletköltségét napi 600,-Ft jelölte meg. 
A mozgásszegény életmód további hátrányos következményeit elkerülendő a felperesnek célszerű jobb minőségű, ezáltal drágább élelmiszereket fogyasztania. A diétás, vitaminokban és ásványi sókban gazdag táplálkozás közismerten költségesebb az általános étrend szerinti táplálkozásnál, a napi 500,-Ft összegű többletköltség álláspontja szerint nem eltúlzott. 
Az alperes ezen a jogcímen járadékot felperes részére nem nyújt.

Lejárt járadék eltérő étkezés jogcímen 
2012.09.28 – 2016. március 31. napjáig, havi 15.000,-Ft,  631.500,-Ft

2016. április 1. napjától előre, minden hónap 5. napjáig, havi 15.000.-Ft járadék megállapítását kéri eltérő étkezés jogcímen.

3.Gondozás 

A felperes a perbeli baleset kapcsán elszenvedett sérüléseivel összefüggésben baleset napjától 2012. július 26. napjáig állt kórházi kezelés alatt. Kórházi elbocsátásakor lábát nem terhelhette, járókerettel volt képes helyváltoztatásra. Járókeret elhagyását követően a további terhelési tilalom miatt mankót használt, melyet az egyre fokozódó csípőízületi panaszok, mozgásbeszűkülés és nagyfokú végtagrövidülés miatt (6 cm végtagkülönbség) a TEP beültetéséig használt.
Súlyos fokú jobb oldali csípőízületi elfajulás és íz vápa deformitás miatt sürgős csípőprotézis beültetés történt, melyet 2013. május 23. napján végeztek el. A csípőprotézis beültetését követően szintén két könyökmankóval közlekedett. A 2013. július 7. napján történt kontroll vizsgálata alkalmával vitaminban gazdag roboráló étrend fogyasztása mellett további tornát, izomerősítést, fokozatos terhelés megkezdését, 6-8 hét múlva tám bottal történő közlekedést javasoltak.
Az igazságügyi orvosszakértői vélemény szerint felperes 4 hónapig teljes körű, majd ezt követően a csípőprotézis műtét időpontjáig részleges gondozó igénybevételére szorult. A csípőprotézis beültetését követően 3 hónapig teljes körű gondozásra, ezt követően a vélelmezett gyógytartam végéig (16 hónap) részleges gondozásra szorult. 
Összehasonlító adatként csatolta be a szolgáltató díjait –mely szerint a gondozás órabére 2012. évben 1.500,-Ft, 2014. évben 1.700,-Ft, továbbá a hivatal3 által közölt adatok a házi gondozó díjára vonatkozóan, mely szerint a gondozó órabérét 2012-évre 764,-Ft, 2013. évre 854,-Ft/óra összegben adták meg.
Az alperes gondozás jogcímen mindösszesen 319.145,-Ft kártérítést fizetett meg felperes részére.   Kérte, hogy  a bíróság az alperes által történt peren kívüli teljesítés összegét a teljeskörű gondozás összegébe számítsa be.
A felperes igénye a gyógytartam idejére
teljeskörű gondozás 2012.07.27-2012.11.27., havi 30.000,-Ft 120.000,-Ft
részleges gondozás 2012.11.28-2013.05.22., havi 20.000,-Ft 183.333,-Ft
teljeskörű gondozás 2013.05.28-2013.08.28., havi 30.000,-Ft 90.000,-Ft
részleges gondozás 2013.08.29-2013.11.11., havi 20.000,-Ft 49.333,-Ft
Felperes igénye: 442.666,-Ft
alperes térített : 319.145,-Ft
Felperes további igénye: 123.521,-Ft
Járadék:
Igazságügyi orvosszakértői véleménnyel alátámasztott, hogy a felperes a maradványállapot következtében jelenleg és a jövőben is, véghatáridő nélkül részlegesen gondozásra szorul 
Súlyos fokú jobb oldali csípőízületi elfajulás és íz vápa deformitás miatt sürgős csípőprotézis beültetés történt, melyet 2013. május 23. napján végeztek el. A csípőprotézis beültetését követően szintén két könyökmankóval közlekedett. A 2013. július 7. napján történt kontroll vizsgálata alkalmával vitaminban gazdag roboráló étrend fogyasztása mellett további tornát, izomerősítést, fokozatos terhelés megkezdését, 6-8 hét múlva tám bottal történő közlekedést javasoltak.
A balesetben megsérült személy hozzátartozóitól nem várható el - így a felperes hozzátartozóitól sem - az, hogy a sérült baleset miatt szükségessé vált gondozását ingyenesen lássák el, és ezzel enyhítsék a kárért felelős személy kártérítési kötelezettségét. Ezért a felperes igényt tarthat arra, hogy az alperes megtérítse a hozzátartozói által teljesített gondozás ellenértékét. 
A BDT2013. 2843 pedig kimondja, hogy az, ha a sérült otthoni ápolását, gondozását a közeli hozzátartozói és barátai pénzbeli ellentételezés nélkül végezték is, ez a tevékenység pénzben kifejezhető értékkel bír, és mivel a tevékenység a káreseménnyel okozati összefüggésben szükségessé vált és elvégzésre került, értékének megtérítésére köteles az alperes a kártérítési felelőssége körében.
A teljes kártérítés elvének (Ptk. 355. §) érvényesülése teszi lehetővé a károkozó terhére annak figyelembe vételét is, ha a károsult javára mások ingyenesen nyújtanak szolgáltatásokat. Az Pp. 206. § (3) bekezdése alapján a rendelkezésre álló bizonyítékok helyes mérlegelésével kell a bíróságnak megállapítania a felperes kiesett tevékenységeinek ellenértékét.
Összegszerűség körében  hivatkozott arra, hogy  a szolgáltató díjait –mely szerint a gondozás órabére 2012. évben 1.500,-Ft, 2014. évben 1.700,-Ft), továbbá a hivatal3 által közölt adatok a házi gondozó díjára vonatkozóan, mely szerint a gondozó órabérét 2012-évre 764,-Ft, 2013. évre 854,-Ft/óra összegben adták meg magasabb, mint amit kér.
A felperes kérte, hogy a bíróság a részleges gondozás összegszerűségét mérlegeléssel állapítsa meg, havi 12.000,-Ft összegben, mely napi 400,-Ft, azaz napi 0,5 órás tevékenységnek felel meg.
Lejárt járadék részleges gondozás jogcímen
2013. november 12. napjától 2016. március 31. időre, havi 12.000,-Ft 343.600,-Ft
2016. április 1. napjától előre, minden hónap 5. napjáig havi 12.000.-Ft járadék megállapítását kérte részleges gondozás jogcímen a felperes részére megítélni.

4. Háztartási kisegítő munka
Balesetét megelőzően valamennyi háztartási munkát egyedül végzett a felperes, és ezt nem csupán mint két gyermekes családanya, hanem mint szakképzett háziasszony végezte. F/21-1 alatt csatolásra kerültek a felperes édesapjának orvosi iratai, mely alátámasztja, hogy 100%-os rokkant volt, F/21-2 alatt pedig az édesanya orvosi irata, mely igazolja, hogy egészségi állapotának mértéke 43%-os C2 csoportba tartozó rokkant. Felperes a saját háztartásán kívül beteg, idős szüleinek is segítségére volt a háztartási munkák végzésében a balesetet megelőzően. 
A csatolt orvosi iratokon túl, orvosszakértői vélemény bizonyítja, hogy felperes a gyógytartam időtartamában (16 hónap) mindennemű háztartási munka tekintetében (orvoszakértői vélemény 19. oldal 9. pont) kisegítőre szorult.
Az ingatlan tulajdoni lapját F/10 alatt csatolta a keresethez. Az összegszerűség körében összehasonlító árakként hivatkozott a hivatal3foglalkoztatási Igazgatóság által 2013. évre vonatkozó tájékoztatására, és kérte, hogy az összegszerűséget mérlegeléssel állapítsa meg a bíróság az ítélkezési gyakorlat alapján.
Az alperes összevontan háztartási-, házkörüli és kerti munka jogcímen térített és térít felperesnek, azonban ezen jogcím összevonás téves, mivel a kerti és házkörüli munkák jellege, rendszeressége, időbeli végzése eltér a háztartási munkáktól arra is figyelemmel, hogy a háztartási munkák elvégzésére rendszeresen, - napi, vagy heti - szükség van, míg a kerti munkák végzése az egy éves időszakban megoszlik, és a rendszeresebb munka végzésére a tavaszi – nyári - őszi időszakban kerül sor, míg a házkörüli munkák ritkábban merülnek fel, havi pár alkalommal. Mindebből következik annak a megállapítása, hogy a háztartási munkák és a kerti munkák, valamint a házkörüli munkák eltérnek egymástól, ezért két külön tételben jogosult a kisegítőre szoruló ezt érvényesíteni. (Fővárosi Bíróság 6.P.26.792/2008/22. számú ítélete )
Az alperes összevontan háztartási-, házkörüli és kerti munka jogcímen 320.000,-Ft kártérítést állapított meg felperes részére, mely összeget a háztartási munka kisegítő igénynél számította be a követelésébe a felperes.

A felperes igénye mindennemű háztartási kisegítő jogcímen
2012.07.10-2013.11.11. időre, havi 25.000,-Ft 400.000,-Ft
alperes térített  320.000,-Ft
Felperes további igénye: 80.000,-Ft

Járadék:
A felperes baleseti maradványállapota miatt élete végéig korlátozottan lesz képes a háztartásban felmerülő feladatok elvégzésére: az ülve elvégezhető, fizikai megterhelést nem igénylő munkákat részben képes ellátni, azonban a járással, állással, cipekedéssel, emeléssel, létrázással, guggolással, hajolgatással, fizikai megterheléssel járó munkák elvégzésére soha nem lesz képes, de korlátozottan képes az ülve elvégezhető munkák ellátására is, figyelemmel arra, hogy a hosszas ülés is fájdalmat okoz számára.
A felperes élete végéig nemcsak a nehéz háztartási, házkörüli és kerti munkák végzésében akadályozott, hanem a közepesen nehéz munkákban is korlátozott.
Orvosszakértői véleménnyel alátámasztott, hogy a gyógytartamot követően jelenleg és a jövőben is a nehéz- és közepesen nehéz háztartási munkák vonatkozásában kisegítőre szorul felperes .
Továbbá az orvosszakértő személyes meghallgatása során nyilatkozott arra vonatkozóan, hogy felperes guggolni csak félig tud, nehezebb súly emelése a gerinc féloldalassága miatt nem javasolt, sem hosszabb állás, sem hosszabb ülés nem javasolt számára. 
A felperes hivatkozott  a gondozásnál kifejtettekre, mely szerint a háztartási kisegítő többletköltsége olyan költség alapú igény, amely nem kizárólag abban az esetben érvényesíthető, ha a károsult fizetett kisegítőt vett igénybe .
Hivatkozott továbbá az EBD2013. M.3-ban foglaltakra is, mely kimondja, hogy a háztartási kisegítői munkát a hozzátartozók díjazás nélkül a családi kapcsolat miatt végzik, ez nem értékelhető a károkozó javára, mivel e tevékenységeket nem rá tekintettel, hanem a sérültre és az erkölcsi kötelékre figyelemmel vállalják. 
A közeli hozzátartozók a háztartási kisegítő munkákat pénzbeli ellentételezés nélkül végzik ugyan, de ez a tevékenység pénzben kifejezhető értékkel bír.
A Fővárosi Ítélőtábla álláspontja szerint a járadék összegének a meghatározása során szükséges értékelni az elérhető piaci szolgáltatások árát is. Tényleges költségek igazolása hiányában a Pp. 206. § (3) bekezdésén alapuló bírói mérlegelés így tehető megalapozottá. (Fővárosi Ítélőtábla 6.Pf.22.249/2011/8 számú ítélete .) Ennek megfelelően az összegszerűség körében összehasonlító árakként hivatkozott a felperes a szolgáltató árajánlatára és a hivatal3foglalkoztatási Igazgatóság adataira, a hivatal3foglalkoztatási Igazgatóság által 2013. évre vonatkozó tájékoztatására, mely szerint a házi takarító, kisegítő munkakörben foglalkoztatottak havi bére 127.847,-Ft vagyis 735,59,-Ft/óra, 2014. évben pedig 709,7 Ft volt.

A felperes igénye, havi 20.000,-Ft, mely napi 666,66,-Ft összegnek felel meg, és ezen felperesi igény a házi takarító, kisegítő egy órai díjazását sem éri el.
Az alperes 2013. november 11. napjától, havi 10.000,-Ft járadékot folyósít háztartási kisegítő -, házkörüli, és kerti munka jogcímen összevontan, mely összeget jelen háztartási munka kisegítő igénynél vonta le.
Lejárt járadék nehéz- és közepesen nehéz háztartási munka kisegítő jogcímen 
2013..11. 12-2016.03.31. időre, havi 20.000,-Ft 572.667,-Ft
alperes térített fenti időszakra, havi 10.000,-Ft - 286.333,-Ft
A felperes további igénye: 286.334,-Ft
2016. április 1. napjától előre, minden hónap 5. napjáig havi 20.000.-Ft járadék megállapítását kérte nehéz- és közepesen nehéz háztartási kisegítő munka jogcímen a felperes részére.

5. Kerti és házkörüli kisegítő munka
A felperes végezte a baleset előtt a kerti munkák közül a könnyű és a közepesen nehéz kerti munkákat kizárólagosan, a nehéz kerti munkákat megosztva 50-50%-ban végezték férjével . Felperes végezte például a fűnyírást, locsolást, fák, szőlő és sövény metszését, tavasszal a virágládák előkészítését, ültetést, gyümölcsszedést, ősszel virágok beszedését, szüretelést, lombseprést, égetést stb. 
A baleset előtt felperes ellátott minden házkörüli könnyű munkát (pl: takarította az udvart), a közepesen nehéz ház körüli munkákban pedig segített férjének pl: a kerítés mázolásánál, vagy a fa korlátok festésében. A közepes házkörüli munkák munkamegoszlása 60-40 % felperes férje javára. A nehéz ház körüli munkákat felperes férje végezte a baleset előtt.
Mindezen túl a szülei ingatlan részénél is ellátták a felmerülő kerti és házkörüli munkákat, azonos munkamegosztás mellett. 
Figyelemmel arra is, hogy a családi házak fűtését fatüzeléssel oldják meg , a házhoz szállított fa behordását 50-50%-ban megosztva végezték férjével, a baleset előtt a fűtés viszont kizárólagosan felperes feladatai között szerepelt. 
Az ingatlanok gondozása és művelése nem a szűkebb értelembe vett tulajdonjog, nem a rendelkezés, hanem a használati jog gyakorlását jelenti, és a használat kérdésében a tulajdonostársak úgy állapodnak meg, ahogy akarnak (. A megállapodásra a tulajdonostársak privátautonómiája kiterjed. Ptk. 140. §). Az alperesnek a baleset előtti helyzetet kell reparálnia. 
KÚRIA Pfv.III.20.787/2014/5. számú ítéletében rámutatott arra, hogy a házkörüli és kerti munka tekintetében nem az érintett ingatlan tulajdonjogi helyzete a döntő, hanem az a tényleges helyzet, hogy a munkát ki végezte a baleset előtt. A károkozó azt köteles megtéríteni, amely a tényelegesen viselt kár pótlására szolgál. A káreset előtti helyzetet kell reparálni, vagyis abból kell kiindulni, hogy a káreset miatt a károsult a ház körül és a kerti munkákat végezni tovább ugyanolyan mértékben nem tudja.

Kérte a bíróságot, hogy a felperes által mindennemű kerti, és a könnyű valamint a közepesen nehéz ház körüli kisegítő munka jogcímen megjelölt 12.000,-Ft /hó költséget fogadja el. 
A felperes igénye mindennemű kerti-, és a könnyű és a közepesen nehéz házkörüli munka kisegítő jogcímen
2012.07.10-2013.11.11. időre, havi 12.000,-Ft , 192.000,-Ft

Járadék:
A felperes megváltozott egészségi állapota miatt soha nem lesz képes azon kerti és házkörüli munkákat elvégezni, amely súly emelésével, cipeléssel, a magasban történő munkavégzéssel, guggolással, térdeléssel, létrázással, állással, járással, hajolgatással, fizikai erőkifejtéssel jár. 
Tekintettel arra, hogy a kertben és házkörül felmerülő munkák nagy része fokozottabb fizikai erőkifejtést igényel, állással, alsó végtag megterhelésével jár, ezért szinte nincs olyan munka, melyet felperes el tudna végezni. 

A felperesi igény összegszerűségének alátámasztására előzetes bizonyítás keretében kérte igazságügyi mezőgazdasági szakértő kirendelését. Az igazságügyi mezőgazdasági szakértő véleményét F/12-1. alatt és a kiegészítő mezőgazdasági szakértői véleményt F/12-2 alatt csatolta. Az igazságügyi mezőgazdasági szakértői vélemény szerint a felperes által lakott ingatlanrészen a nehéz és közepesen nehéz kerti és házkörüli munkák munkaidő szükséglete 31,11 nap/év, költségvonzata 155.563,-Ft/év, mely havi 12.964,-Ft. (mezőgazdasági kiegészítő szakértői vélemény) 
Kiemelte hogy a mezőgazdasági szakértő kizárólag a felperesi ingatlanrészt mérte fel, és arra vonatkozóan terjesztette elő véleményét.
Az orvosszakértő szakvéleményében kifejtette, hogy felperes a baleset következtében miben és mennyiben szorul segítségre, a kerti-, és házkörüli munka isegítő igény összegét pedig a mezőgazdasági szakértői vélemény tartalmazza. E kártérítés rendeltetése a felperes kiesett munkaerejének pótlása, mely a két szakértői véleménnyel álláspontja szerint mind jogalapjában mind összegszerűségében igazolt.
Állította , hogy a kerti és házkörüli munkák jellege, rendszeressége, időbeli végzése eltér a háztartási munkáktól, ezért két külön tételben jogosult a kisegítőre szoruló ezt érvényesíteni. (Fővárosi Bíróság 6.P.26.792/2008/22. számú ítélet).
Az alperes háztartási-, házkörüli és kerti munka jogcímen nyújtott kártérítést felperes részére, melynek összegét a háztartási kisegítő jogcímen érvényesített igénynél levont.
Igazságügyi orvosszakértői vélemény szerint felperes maradványállapota indokolja a nehéz és közepesen nehéz kerti és házkörüli munkák vonatkozásában kisegítő igénybe vételét jelenleg és a jövőben is élete végéig. 

Az igazságügyi mezőgazdasági szakértői vélemény szerint a felperes által lakott ingatlanrészen a nehéz és közepesen nehéz kerti és házkörüli munkák munkaidő szükséglete 31,11 nap/év, költségvonzata 155.563,-Ft/év, mely havi 12.964,-Ft. 
A felperes nehéz- és közepesen nehéz kerti, és a közepesen nehéz házkörüli kisegítő munka jogcímen megjelölt járadék igénye 8.400,-Ft /hó 2013. november 12-től véghatáridő nélkül, mely összegszerűség a mezőgazdasági szakértői véleménnyel alátámasztott.
Az aperes 2013. november 11. napjától, havi 10.000,-Ft járadékot folyósít háztartási kisegítő -, házkörüli, és kerti munka jogcímen összevontan, mely összeget már a háztartási munka kisegítő igénynél levont.
Lejárt járadék a nehéz- és közepesen nehéz kerti és közepesen nehéz házkörüli munkákra
2013.11. 12-2016.03.31. időre, havi 8.400,-Ft , 240.520,-Ft
2016. április 1. napjától előre, minden hónap 5. napjáig havi 8.400.-Ft járadék megállapítását kérte a nehéz- és közepesen nehéz kerti és a közepesen nehéz házkörüli kisegítő munka jogcímen a felperes részére.

6. Közlekedési többlet 
A felperes a balesetét megelőzően gyalogosan, kerékpárral, tömegközlekedéssel és szezonálisan, ahogy az időjárás engedte segédmotor-kerékpárral közlekedett. 
A baleseti sérülésekkel összefüggésben felperes mozgásában hónapokon át erősen korlátozott volt, kórházi ellátását követően nemhogy javult volna az állapota, hanem romlott, 6 cm-rel rövidült a lába, járókerettel, majd mankóval, végül járóbottal volt képes közlekedni.
Az igazságügyi orvosszakértői véleménnyel alátámasztott, hogy a balesettel okozati összefüggésben a gyógytartam ideje alatt tömegközlekedési eszközök biztonságos igénybevételére alkalmatlan volt.
A felperes közlekedéssel kapcsolatban felmerült igénye nem szűkíthető le az orvoshoz, és rehabilitációs kezelésekre járás költségeinek megtérítésére, ugyanis ez a személyes szabadságának megsértését jelentené. 
Kontrollvizsgálatokra, háziorvoshoz, gyógytornára, fizikoterápiás kezelésre, minden hivatalos és magánügyének intézésére úgy tudott eljutni, ha férje elszállította típus1 típusú gépjárművükkel.
Nem hagyható figyelmen kívül, hogy felperes lakóhelyére figyelemmel sokkal nagyobb távolságok megtételére kényszerül alkalmanként, mint egy budapesti lakos. Keresetlevelében részletesen levezetésre került, hogy : 
•	kórház1 történő kontroll vizsgálatok alkalmával megtett út alkalmanként 106 kilométer, 
•	kórház2 történő kontroll vizsgálatok alkalmával 25 km/alkalom, 
•	gyógyfürdő történő rehabilitációs kezelések, és kontrollvizsgálatok alkalmanként  65 kilométer, 
•	a tatai ellátó intézet alkalmanként 300 kilométer, 
•	a székesfehérvári vizsgálatok során, alkalmanként 210 kilométer, 
•	a budapesti kórház3 történt utazás alkalmanként 364 kilométer volt a megtett út, 
•	de akár a gyógyszertárba, vagy a napi bevásárlásoknál a boltba való eljutás is lényegesen nagyobb távolság, figyelemmel arra, hogy vidéken nincs minden sarkon gyógyszertár és bolt. 
Mindezeken túl a gépjárművel történő közlekedés során az üzemanyag költségen túl szükségszerűen felmerül a parkolási díj, illetve a gépjármű többlethasználatából eredő megnövekedett fenntartási-költség emelkedés is.
A keresetlevélhez csatolásra kerültek a megőrzött üzemanyag számlák F/14-1-27 alatt és F/15-1-2 alatt a parkolási jegyek. 
Mindezekre figyelemmel felperes igénye közlekedési többletköltség jogcímen, a kórházi elbocsátást követően, amikor még rendszeresebben kellett kontrollokra is járnia, havi 35.000,-Ft, kérte, hogy a bíróság mérlegeléssel fogadja el az általa megjelölt összegben. 
Felperes igénye közlekedési többlet-költség jogcímen
2012. 07.27-2013.05.22. időre, havi 35.000,-Ft 346.500,-Ft
2013.05.28-2013.11.10. időre, havi 35.000,-Ft 192.500,-Ft
behajtási díj 18.900,-Ft
alperes térített  9.170,-Ft
Felperes további igénye: 478.730,-Ft

Járadék:
Tekintettel a súlyos fokú maradványtünetekre, a felperes hosszabb utat gyalogosan megtenni nem tud az alsó végtag csökkent terhelhetősége okán. Lépcső használatára korlátozottan képes, jelentős mérvű gyaloglás, lépcsőzés a mozgás nehezítettségével, fájdalom kialakulásával jár együtt, járműre történő fel-, és leszállás kivitelezésében akadályozott, gyalogosan pihenés, megállás nélkül hosszabb utat nem képes megtenni. 
Orvosszakértői véleménnyel is alátámasztott, hogy a maradványállapotra tekintettel a megnehezült tömegközlekedési helyzetetekben jelenleg és a jövőben is akadályozva van a tömegközlekedési eszközök biztonságos igénybevételében. 
A balesetet megelőzően felperes gyalogosan, kerékpárral, tömegközlekedési eszközzel illetve szezonálisan segédmotor-kerékpárral közlekedett. 
Tekintettel arra, hogy felperes mozgásában nagymértékben korlátozott, bárhová is szeretne eljutni, kizárólag gépjárművel utazik, mely többletkiadást jelent számára. A felperes személyes meghallgatása során elmondta, hogy a baleset óta már mindenhova autóval közlekedik, mivel egyrészt maga a tömegközlekedés is rendkívül rossz felperes címe (ritkák a járatok), másrészt a tömegközlekedés fokozott gyaloglással jár (a megállókba is el kell jutni, valamint a megállókból el kell jutni a sokszor még távolabb lévő célállomáshoz), de a gyalogolni felperes nem tud. A felperes balesetét megelőzően gépjárművel nem rendelkezett, csak a férje,  de mivel a balesetből adódó közlekedési nehezítettségére figyelemmel a gépjármű használata elengedhetetlen számára, így 2015. február 8. napján egy használt tipús2 típusú gépjárművet vásárolt (adás-vételi szerződés F/36-1-2 alatt, forgalmi F/36-3 alatt csatolva).
Minderre tekintettel felperesnek a baleseti maradványállapota okán folyamatosan közlekedési többletköltsége keletkezik: felperes a baleseti maradványállapota miatt jár rehabilitációra a mai napig: masszázsra és fizikoterápiás kezelésre - pl.: jelen beadványunkhoz csatoljuk a legújabb (2016.03.07-i) beutalóját felperesnek, mely 10 alkalmas Bemer kezelésre jogosít (F/18-10 alatt csatolva)-, továbbá rendszeresen úszásra. 
A felperes megváltozott egészségi állapota nem vitatható, a mozgáskorlátozottságra figyelemmel a közlekedési nehezítettség pedig a szakértői vélemény alapján megállapítható. A felperes közlekedési többletköltsége a balesettel okozati összefüggésben merül fel: egyrészt a baleset okán felmerült plusz utak miatt (pl: orvos, rehabilitáció), másrészt hogy a mindennapokban a baleset előtt nem autóval járt.
A felperes igénye közlekedési járadék jogcímen havi 20.000,-Ft, melyet a csatolt NAV üzemanyag-árak (2012-2014. időszakra) és fogyasztási norma és a csatolt számlák is alátámasztanak. Mindezek alapján  kérte, hogy a bíróság az összegszerűséget mérlegeléssel állapítsa meg az általa kért összegben 5,5 l fogyasztással számolva, ami a felperes férje gépkocsijának a fogyasztása.

Az alperes 2013. november 11. napjától, havi 5.000,-Ft járadékot folyósít felperes részére.
Lejárt közlekedési járadék
2013. november 11-től  2016. március 31-ig, havi 20.000,-Ft 572.667,-Ft
alperes térített fenti időszakra, havi 5.000,-Ft 143.167,-Ft
Felperes további igénye: 429.500,-Ft
2016. április 1. napjától előre, minden hónap 5. napjáig havi 20.000.-Ft közlekedési járadék megállapítását kérte az új gépkocsi fogyasztásának figyelembevételével..

7. Kísérő 
Orvosszakértői véleménnyel alátámasztott, hogy felperes számára a gyógytartam időtartamában kísérő igénybevétele indokolt (szakértői vélemény 21. old. 17. pont).
A felperes a baleseti sérülései következtében nem volt olyan állapotban, hogy saját maga gépjárművet vezethessen. Kórházi felülvizsgálatokra, háziorvosához, rehabilitációs kezelésekre csak úgy volt képes eljutni, ha férje elszállította gépkocsival. Az alperes teljességgel figyelmen kívül hagyta, hogy felperes vidéken él és az ország különböző városaiban található kezelőintézeteiben történt ellátása.
A közlekedési kísérő igény két elemből tevődik össze: a kísérő feladata egyrészt magából a fuvarozásból, másrészt abból áll, hogy meg is kellett várnia a vizsgálatokat. F/3-1-F/3-31 alatt csatolásra kerültek az orvosi iratok, melyek igazolják a kontroll vizsgálatok, kezelések időpontjait. F/7-1-F/7-7 alatt csatolta az útvonaltervezőt, mely alátámasztja, hogy a kezelőintézetig megtett út akár több órás volt, a kezelőintézetben történt várakozást nem is említve. Ennek az időnek – hasonlóan ahhoz, amikor a gondozás és háztartási kisegítő munkát a hozzátartozói, vagy baráti kapcsoltra tekintettel ingyenesen látják el - pénzben kifejezhető értéke van.
A felperes férje vállalkozó, amikor felperest szállította vizsgálatokra, kezelésekre egyrészt a saját munkáját elvégezni nem tudta, másrészt a többórányi utazás és várakozás során felperes és férje –mint kísérő- számára is felmerült az újság, szendvics, üdítő, stb. költsége.
A felperes e körben előterjesztett kereseti követelését orvosi iratokkal és orvosszakértői véleménnyel igazolta és  ezért kérte, hogy a bíróság az összegszerűséget mérlegeléssel állapítsa meg, e körben összehasonlító adatként hivatkozott arra, hogy a betegkísérő feladatokat leggyakrabban közalkalmazotti jogviszonyban látják el, F/33 alatt csatolom a KSH 2009 évi közalkalmazotti besorolást. Csatolt táblázat alapján a „C” fizetési osztályba sorolható (középiskolai végzettség, szakképesítés) kezdő fizetése, havi 109.38,-Ft, az NFH szerint megadott havi átlagos fizetett óraszámmal - 173,8 órával – elosztva 629,-Ft/óra.
Felperes, havi 8.000,-Ft összegű igénye az NFH szerint megadott havi átlagos fizetett óraszámmal - 173,8 órával – elosztva 46,-Ft összegű óradíjnak felel meg, mely töredéke a közalkalmazotti bértábla alapján igazolt havi jövedelemnek.
Alperes kísérő költség jogcímen mindösszesen 80.000,-Ft összeget fizetett meg felperes részére.
Igénye kísérő jogcímen:
2012. 07.27-2013.05.22. időre, havi 8.000,-Ft 79.200,-Ft
2013.05.28-2013.11.10. időre, havi 8.000,-Ft 44.000,-Ft
alperes térített 80.000,-Ft
Felperes további igénye 43.200,-Ft

8. Gyógyszer , kötszer 
A felperes már a kórházi kezelése alatt trombózis megelőzésére injekciós kezelésben (Fraxiparine) részesült, melynek folytatását a kórházi elbocsátást követően is indokoltnak tartottak augusztus végéig. Jelentkező fájdalom csillapítására Tramadol, Analgesin, Donalgin, Xilox, Voltaren dolo tablettát szed, Flector tapaszt, nem szteroid gyulladáscsökkentő, fájdalomcsillapító krémet (Voltaren krém, Felctor gél, Amineorg gél), masszázshoz Rozmaring krémet használ, legyengült állapota miatt vitamin készítményeket (Béres Aktival), csontosodás elősegítésére Béres csonterősítő tablettát, a necrosis súlyosbodásának kezelésére Béres porcerő tablettát vásároltak számára.

Csípőízületi protézis beültetését követően ismét trombózis megelőzésére injekciós kezelést folytattak június végéig, sebkezelésre kötszereket, fertőtlenítőszereket vásároltak, illetve sebgyógyulást követően körömvirág krémet használt. 
Orvosszakértő véleménye szerint fájdalomcsillapító tabletták, trombózis megelőzésére injekció, antibiotikum, gyulladáscsökkentők, nem szteroid gyulladáscsökkentők, immunrendszer erősítésére vitaminok, csontosodás elősegítésére tabletták, porcerősítők, sebkezelésre krémek, fertőtlenítőszerek, kötszerek, masszázshoz gyógy krém használata indokolt volt. 
A felperes felmerült költségét a keresetlevélhez csatolt F/16-1-F/16-12 alatt csatolt 22 darab számlával is alátámasztotta.
A felperes a baleset előtt nem szedett gyógyszert, kérte a baleset miatt felmerült gyógyszer-, kötszer kiadásának megtérítését a gyógytartam idejére, havi 12.000,-Ft összegben.
Az alperes gyógyszerköltség jogcímen 54.000,-Ft kártérítést térített.

Igénye gyógyszer-, kötszer jogcímen:
2012. 07.27-2013.05.22. időre, havi 12.000,-Ft 118.800,-Ft
2013.05.28-2013.11.10. időre, havi 12.000,-Ft 66.000,-Ft
alperes térített -  54.000,-Ft
Felperes további igénye: 130.800,-Ft
Járadék:
Orvosszakértői vélemény alapján tényként állapítható meg, hogy jelenleg és a jövőben is fájdalomcsillapító tabletták, krémek, gyulladáscsökkentő szerek szedése időszakosan indokoltak és szükségesek. Kúraszerűen immunrendszer erősítésére szedett vitaminkészítmények, porcregeneráló tabletta és fürdősó használata indokolt. 
A felperes F/16-13-F/16-20 alatt csatolta a 2013. november 11-től megőrzött 18 db gyógyszertári számlát, és további számlákat F/16-25 alatt.
Hivatkozott a Fővárosi Ítélőtábla 6.Pf.21.612/2012/4. számú ítéletében foglaltakra, mely szerint a felperestől nem elvárható, hogy a baleseti sérüléseivel okozati összefüggésben vásárolt valamennyi gyógyszerről és gyógyhatású készítményről számlát kérjen, vagy megőrizze a pénztári bizonylatot. A BÉVER lista kizárólag a vényköteles, vényre kiadott gyógyszereket tünteti fel, a vény nélkül kapható gyógyszereket és gyógyhatású készítményeket azonban nem. Ezért az ítélőtábla nem látja szükségesnek a BÉVER lista beszerzését, hanem a felperes gyógyszerköltség iránti követelését általános kártérítésként teljesíthetőnek ítéli.
Az orvoszakértői véleményre és a becsatolt számlákra is tekintettel, a gyógytartamot követően véghatáridő nélkül, havi 7.000,-Ft járadék megítélését kérte.
Az alperes 2013. november 11. napjától, havi 2.000,-Ft járadékot folyósít felperes részére.
 
Lejárt gyógyszerjáradék 
2013. november 11-tól 2016.március 31-ig, havi 7.000,-Ft 200.433,-Ft
Az alperes térített fenti időszakra: havi 2.000,-Ft 57.267,-Ft
Felperes további igénye 143.166,-Ft
2016. április 1. napjától előre, minden hónap 5. napjáig havi 7.000.-Ft gyógyszer járadék megállapítását kérte felperes részére.

9. Gyógyászati segédeszköz 
Sérülést követően szükségessé vált mankó használata, melyet felperes még a kórházban kapott. A mankóért 1.990,-Ft összeget kellett fizetnie. 
A továbbiakban a balesttel összefüggésben szükségessé vált gyógypapucsok vásárlása (az első gyógypapucs ára 12.990,-Ft volt, a további gyógypapucsokról  a számlákat jelen beadványhoz csatolta F/16-21-22 alatt), gumiharisnya (4.318,-Ft), WC magasító ülőke (1.674,-Ft, számla csatolva F/16-1 alatt), fürdéshez fürdőszék (7.000,-Ft), továbbá a végtaghossz (6 cm) miatti deréktáji fájdalmai miatt Kosmodisk (16.900,-Ft, a kosmodisc internetes összehasonlító árak F/16-23-25 alatt csatolva)) és sarokemelő vásárlása is. (felperesi nyilatkozat 9.Jk. 2. o.)
Minden csípőprotézises betegnek olyan mozgásokat szabad végezniük, amelyek nagyobb terhelés nélkül mozgatják a csípőket, e körben felperesnek (az úszás mellett) a szobakerékpárt ajánlották az orvosok, így a mozgásterápia részeként felperes használtan egy szobakerékpárt vásárolt 10.000,-Ft-ért (fotó a szobakerékpárról F/10-3 alatt csatolva).
Az igazságügyi orvosszakértő véleménye szerint járást segítő eszközök (mankó, bot) fürdőszék, WC magasító ülőke, szobakerékpár, valamint tartást javító eszköz, és a sarokemelő vásárlása, használata indokolt volt .
Az alperes gyógyászati segédeszköz jogcímen 6.990,-Ft összeget fizetett meg.

Felperes igénye:
mankó:1.990,-Ft
járóbot:1.990,-Ft
szobakerékpár:10.000,-Ft
gyógypapucsok:33.970,-Ft
WC magasító ülőke:1.674,-Ft
fürdőszék:7.000,-Ft
gumiharisnya:4.318,-Ft
Kosmodisk: 16.900,-Ft
sarokemelő: 540,-Ft
Összesen: 78.382,-Ft
alperes térített -  6.990,-Ft
Felperes további igénye: 71.392,-Ft

10.Rehabilitáció
Szakértői véleményben foglaltak szerint; gyógytorna, masszőr, fizikoterápiás kezelések, gyógyfürdő, illetve úszás igénybevétele 2013. novemberig indokolt.
Kórházi elbocsátást követően otthonába járt ki gyógytornász, TB alapon 15 alkalmas kezelést vett fel. A gyógytornával egyidejűleg 2012. augusztus 8. napjától masszőr jár házhoz heti háromszor, alkalmanként 3.500,-Ft díjazás ellenében, mely havi 42.000,-Ft kiadást jelentett. 
Ezen túl igénybe vette TB alapon a gyógyfürdő kezeléseket is, felperes érezve a víz jótékony hatását, ahogy teheti saját finanszírozásból is úszni, gyógyfürdőbe jár.
Az orvosi rehabilitáció céljából TB támogatással igénybe vehető gyógyászati ellátásokról szóló 5/2004. (XI. 19.) EüM rendelet szerint a TB által biztosított gyógytorna, gyógyfürdő nem korlátlan szolgáltatás, az évente kétszer igénybe vehető 15 alkalomra kiállított beutalót 8 hét alatt kell igénybe venni, és ezen szolgáltatás is térítés-köteles, , ahogy a közlekedési költség is felmerül ilyenkor is.
Hivatkozott továbbá arra a felperes, hogy az úszás nem szerepel a támogatott ellátások között. 
A TB terhére igénybe vehető 15 alkalmas gyógyfürdő szolgáltatás költsége, a gyógyfürdő 2015. évben 15.000,-Ft volt. 
A csípőprotézis beültetését követően 2013. július hónaptól ismét folytatta a rehabilitációs kezelést, masszőr kezelését vett igénybe, heti három alkalommal jár egy másik, olcsóbb masszőrhöz, alkalmanként 3.000,-Ft összeget fizet a kezelésért. 
Az alperes a 2012-13-s hévízi gyógyfürdőkezelés 7.500,-Ft költségén túl kártérítést nem fizetett rehabilitációs költség jogcímen.
 
Felperes igénye rehabilitáció jogcímen:
2012. augusztus 8-2013.05.22. időre, havi 42.000,-Ft 369.600,-Ft
2013.07.01-2013.11.30. időre, havi 42.000,-Ft 210.000,-Ft
Összesen: 579.600,-Ft
Járadék:
2013. novemberétől felperes maradványállapotára figyelemmel véghatáridő nélkül gyógytorna, úszás, gyógyfürdő, masszázs és manuálterápiás kezelés igénybevétele az állapot fenntartásához szakértőileg indokolt. 
A felperes megváltozott egészségi állapotára figyelemmel véghatáridő nélkül gyógytorna, úszás, gyógyfürdő, masszázs kezelés igénybevétele is egészségi állapotának fenntartásához szakértőileg indokolt, felperes ezen kezeléseket igénybe is veszi. 
F/18-5 alatt csatolta a masszőr nyilatkozatát, mely igazolja a masszázs folyamatosságát, továbbá csatolta a rendelkezésre álló masszázs, uszoda és gyógyfürdő számlákat is. Továbbá felperes kárenyhítési kötelezettségének is maximálisan eleget tesz: a megtanult gyógytornát egyedül, otthon végezni, csakúgy mint a szobakerékpározást.

A havi rendszerességgel felmerülő költsége gyógymasszázs címen (8 x 3.000, számla F/18-3 alatt már a keresethez csatolva) 24.000,-Ft, havi 3-4 alkalommal 2.600,-Ft/alk. gyógyfürdő belépő költsége (gyógyfürdő 2.600,-Ft/alk., gyógyfürdő2 2.200,-Ft/alk.). 
Mindezekre tekintettel kérte, hogy a bíróság az összegszerűséget, havi 31.000,-Ft összegben állapítsa meg.

Lejárt rehabilitációs járadék 
2013. november 12-tól 2016. március 31-ig, havi 31.000,-Ft887.633,-Ft
2016. április 1. napjától előre, minden hónap 5. napjáig havi 31.000.-Ft rehabilitációs járadék megállapítását kérte felperes részére.
•	

15.Gyermeknevelési többlet
Felperes fia, személy1 4 éves, óvodás volt a baleset időpontjában. A gyermek életkorából adódóan fokozott felügyeletet és felnőtt közreműködését igényli, mivel önmaga öltözködni, étkezni, fürdeni egyedül nem tud, irányításra és felügyeletre szorul a játékok során, egyedül közlekedni nem tud. 
Felperes lánya a baleset idején már 14 éves tini volt, ő már kevesebb felügyeletet igényelt, de a kiskorú 4 éves személy1 gondozása, felügyelete, nevelése, személyiségének kialakítása során még gyakorlatilag központi szerepet töltött be felperes a baleset megelőzően. Mindezekre figyelemmel igényét a kisebb korú gyermek vonatkozásában terjesztette elő.
A felperes a baleset után nem tudott részt venni kisebb korú gyermeke gondozásában, jelenleg és a jövőre vonatkozóan pedig maradványállapotára tekintettel folyamatosan akadályoztatva van gyermeke gondozásában, figyelemmel a kiskorú gyermekek életkorára, a gyermeknél felmerülő gondozási munkák jellegére, amely ezen életkorban még a gyermekek felemelését, a közlekedésben való segítését, azaz tényleges súly-emelést, másrészt gyors reagálást jelent a gondozás-felügyelet során. 
A balesetet megelőzően felperesre, mint édesanyára hárultak a gyermek körül felmerülő feladatok, és mivel a sérülés és ennek maradványtünetei miatt korlátozottan képes a gyermekkel való foglalkozásra, hogy a kiskorú gyermek ellátásával, sportolásával, kirándulásával, mozgásigénye maradéktalan kielégítésével kapcsolatos anyai teendőket ellássa, így a gyermekkel való foglalkozás terén is több feladat hárul a felperes családtagjaira. 
A gyermek gondozása körében felperes fizikai állapotára figyelemmel korlátozottan tud részt venni: nem tud, és nem is lesz képes olyan tevékenységekben segíteni a gyermek gondozásában, amely mozgás véghezvitelét jelenti, nem tud olyan játékokat játszani a gyermekkel, amely az alsó végtag megterhelésével, állással, járással, futással, végtag használatával járna, az egyes sport tevékenységeket nem tudja a gyermekekkel közösen végezni.

Felperes és a tanúk is megerősítették, hogy a baleseti maradványállapot miatt a szabadidős programok közül felperesnek csak a kártyázás meg a társasjátékok maradtak, más szabadidős tevékenységet nem tud együtt csinálni kiskorú gyermekével, azt a lánya, férje és a barátok végzik helyette.
A felperes kiesett munkaerejének pótlását kérte a gyermek 16 éves életkoráig, és mivel e kár mértéke pontosan nem számszerűsíthető, általános kártérítésként kérte a baleset napjától, havi 10.000,-Ft megítélését.
Az alperes ezen a jogcímen kártérítést nem nyújtott.

Lejárt gyermeknevelési járadék :
2012.07.10-2016.03.31., havi 10.000,-Ft 440.000,-Ft

2016. április 1. napjától előre, minden hónap 5. napjáig, havi 10.000.-Ft gyermeknevelési járadék megállapítását kérte a gyermek 16. éves életkoráig. 

12. Hozzátartozó gondozása
A felperes személyes meghallgatása alkalmával nyilatkozott arra vonatkozóan, hogy súlyos beteg szülei segítségére volt a balesetet megelőzően, a testvére a szülők gondozásában soha nem vett részt 
F/21-1 alatt csatolásra került az édesapja leszázalékolásával kapcsolatos I. fokú orvosszakértői vélemény, mely alapján megállapítható, hogy a bal alsó végtag csonkolt, munkaképesség csökkenése pedig 100%-ban került meghatározásra. Felperes édesapja 2014. február 24. napján elhunyt.
Felperes édesanyja 2013. május hónapban agyvérzést kapott, azóta egyensúlyzavara van, bottal közlekedik, bal keze lebénult. 2013. november 18. napján a hivatali szerve 57% C2 csoportú rokkantnak minősítette (orvosi irat F/21-2 alatt csatolva)
A gondozásra szoruló édesapa, majd időközben agyvérzés következtében szintén súlyos mozgáskorlátozottá vált édesanya ellátásában a felperes balesettel összefüggésben fennálló egészségi állapota miatt nem képes közreműködni, azt helyette a férje és barátok végzik.  
A szakértő véleménye szerint az elszenvedett sérülésekkel okozati összefüggésben a szülők gondozásában, ellátásában korlátozott volt felperes a gyógytartam időtartamában, illetve jelenleg és a jövőben is. 
Mindezekre figyelemmel hozzátartozók (szülők vonatkozásában) gondozás jogcímen 2012. július 10. napjától 2013. május 31. napjáig, az igény havi 10.000,-Ft, figyelemmel arra, hogy édesanyja agyvérzéséig a feladatok egy részét el tudta látni, 2013. június 1. napjától 2014. február 23. napjáig, havi 20.000,-Ft, majd 2014. február 24. napjától – édesapja halálától - véghatáridő nélkül, havi 10.000,-Ft járadék megállapítását kérte. 
Az alperes ezen a jogcímen kártérítést nem nyújtott.

A lejárt járadék hozzátartozó gondozása jogcímen
2012. július 10-től 2013. május 31-ig, havi 10.000,-Ft 106.666,-Ft
2013. június 1-től 2014. február 23-ig, havi 20.000,-Ft 175.333,-Ft
2014. február 24-től 2016. március 30-ig, havi 10.000,-Ft 251.786,-Ft
A felperes igénye: 533.785,-Ft
2016. április 1. napjától előre, minden hónap 5. napjáig havi 10.000.-Ft szülőgondozási járadék megállapítását kérjük a felperes részére, az édesanya élete végéig.

13.Orvosi ellátás költsége
205.910,-Ft összegű igényt terjesztett elő.

14.Keresetpótló járadék
Az orvosszakértői vélemény szerint, felperes maradványállapota alapján 45% baleseti munkaképességcsökkenés véleményezhető (orvosszakértői vélemény 18. old. 3. pont), továbbá kialakult maradványállapotára figyelemmel szakképzettségének megfelelő munkakörét, a hosszas állással, járással, és folyamatos emeléssel járó fizikai munka (nyomdagép-kezelő) nem képes ellátni. Nem képes háziasszonyként sem elhelyezkedni. 
A Fővárosi Törvényszék 41.Pfv.640.950/2013/6. számú végzésében foglaltak szerint nem a 7/2012 (II.14.) NEFMI rendelet szerint kell a munkaképesség csökkenés mértékét megállapítani a kártérítési jogviszonyban, hanem a felek közötti jogvitában az eljáró orvosszakértőnek a korábbi szakértői gyakorlat szerint kell az egyes sérüléseket értékelnie a baleseti munkaképesség csökkenés mértékének meghatározása során, hiszen a NEFMI rendelet nem írja felül a Ptk. teljes kártérítés elvét rögzítő szabályait.Hivatkozott továbbá az F/42 alatt csatolt  Fővárosi Törvényszék P/../2007/17. sorszámú ítéletére, melyben foglaltak szerint egy 2003. május 31. napján történt közlekedési balesetben súlyos sérülést elszenvedett, maradandó egészségkárosodást eredményező, 56 éves felperes ügyében született. A sérült személynél csípőprotézis beültetése történt, a perben kirendelt orvosszakértő megállapítása szerint a munkaképesség-csökkenés mértékét 40% -ban határozta meg. A felperes maradványtünetei nem tették lehetővé, hogy a korábbi munkakörében (építkezésen, fizikai munkakör) munkát végezzen. Figyelemmel arra, hogy munkaképessége csökkent, neki fel nem róható okból nem rendelkezik jövedelemmel a felperes, részére keresetpótló járadék került megállapításra.A Ptk 356. § (1) bekezdése alapján, akinek munkaképessége baleset folytán csökkent, csak akkor követelhet járadékot, ha a baleset után keresete (jövedelme) a baleset előtti keresetét - neki fel nem róható okból- nem éri el.A fentiek alapján különös tekintettel az orvosszakértői szakvéleményben írtakra, az állapítható meg, hogy a felperes baleseti munkaképesség csökkenése 45%-os, a balesettel összefüggésben kialakult maradványtünetei nem teszik lehetővé azt, hogy a korábbi munkaköreiben (nyomdagép-kezelő) fizikai munkát végezzen, elhelyezkedjen. A felperes a balesetet megelőzően rendszeresen dolgozott, 2013. november 8-tól neki fel nem róható okból nem rendelkezik jövedelemmel, csak és kizárólag a hivatal4 által megállapított ellátást kapja, illetve 2013. december 9. napjától 2014. március 8. napjáig munkanélküliek ellátásában részesült.F /26. alatt csatolt munkáltatói felmondás és orvosszakértői vélemény is igazolja, hogy felperes nyomdagép-kezelő munkakör betöltésére alkalmatlan. Továbbá az F/27-1 alatt csatolt területileg illetékes Munkaügyi Központ határozata igazolja, hogy felperes jelentkezett álláskeresőként és mivel felperes részére munkát a Munkaügyi Hivatal nem tudott biztosítani, részére álláskeresési járadék került megállapításra F/27-4 alatt csatolta felperes álláskeresési kiskönyvét, mely igazolja, hogy 2014. évben ismét jelentkezett a Munkaügyi Központban álláskeresőként, illetve F/27-5 alatt csatolta a Munkaügyi Központ határozatát, mely igazolja, hogy 2015. évben is jelentkezett álláskeresőként történő nyilvántartásba vételre. Felperes eleget tett kárenyhítési kötelezettségének, de a Munkaügyi Központ nem tudott részére munkát biztosítani.A Ptk. 357. § -ra alapította ezen kérelmét és a  Legfelsőbb Bíróság PK.35. Számú állásfoglalására, mely szerint a baleseti járadék alapjául szolgáló átlagkereset meghatározásánál a keresetet a nyugdíjjárulékkal csökkentett összegben kell figyelembe venni.
A baleset előtt 2011. július 1. napjától 2012. június 30. napjáig felperes bruttó jövedelme (munkáltatói igazolás F/24-1-2 alatt csatolva) 1.162.341,-Ft volt. A közölt időszakból 11 hónap vehető csak figyelembe, mivel 2012. április hónapban felperes kiskorú gyermeke megbetegedése miatt táppénzben részesült (1.162.341 – 70.678), a havi bruttó jövedelme 99.242 ,-Ft. 2010. évben a munkavállalói járulék 17%. A havi bruttó keresetét csökkentve a munkavállaló járulék összegével (99.242 – 16.871) felperes járulékkal csökkentett jövedelme, havi 82.371,-Ft. 
A felperes munkaviszonya 2013. november 8. napjával megszűnt, 2013. július 10. napjától, havi 8.100,-Ft összegű baleseti járadékot folyósítottak részére.
2013. december 9. napjától 2014. március 8. napjáig 294.030,-Ft álláskeresési járadékban részesült. Az álláskeresési járadék (3.267,-Ft/nap) összegéből a kifizető 10% mértékű nyugdíjbiztosítási járulékot von le, felperes járulékkal csökkentett ellátás napi összege 2.940,-Ft volt. A baleseti járadék összege 2014. évben, havi 8.295,-Ft, 2015. évben 8.445,-Ft összegű. (igazolás F/30 alatt csatolva)
A bírói gyakorlat szerint abban az esetben, ha felperes önhibáján kívül nem tud elhelyezkedni a megmaradó munkaerejének megfelelő munkakörben a saját lakóhelyén vagy annak közelében, ezt a körülményt nem lehet a károsult hátrányára értékelni.
A felperes  állította, hogy munkanélküliségének releváns oka a baleseti sérülésből eredő fogyatékossága, a baleset utáni keresete neki fel nem róhatóan nem éri el a megmaradt munkaképességének megfelelő összeget, így a baleset előtti és a baleset utáni tényleges keresetének teljes különbözetére tarthat igényt.

Mindezekre figyelemmel kérte keresetpótló járadék megállapítását a munkaviszony megszűnését követően (2013. november 8. napja) az álláskeresési járadék megállapításának időpontjáig (2013. december 8. napja) az elérhető jövedelem és baleseti járadék,  továbbá az álláskeresési járadék folyósításának idejére (2013. december 9. napjától 2014. március 8.napjáig) az elérhető jövedelem és munkanélküli járadék, baleseti járadék  közötti különbözet, illetve az álláskeresési járadék megszűnését követően (2014. március 9 napjától) a nyugdíjkorhatár eléréséig a mindenkor elérhető jövedelem és baleseti járadék különbözetének járadékszerű térítését.
Az alperes 2013. november 9-től 2013. december 8-ig 14.004,-Ft, 2014. március 9-től 2014. március 31-ig 10.390,-Ft, 2014. április 1-től 2014. július 31-ig terjedő időre 56.016,-Ft, mindösszesen 80.410,-Ft összeget fizetett meg, majd 2014. auguszttus 1 napjától, havi 14.004,-Ft jkeresetpótló járadékot folyósít a felperes részére.
Lejárt keresetpótló járadék: 

2013. november 8. napjától 2013. december 7. napjáig
•	elérhető jövedelem, havi 82.371,-Ft 
•	baleseti járadék, havi - 8.100,-Ft 
•	az alperes térített -  14.004,-Ft 
•	Keresetpótló járadék, havi 60.267,-Ft 

2013. december 8. napjától 2014. március 8. napjáig álláskeresési járadékban is részesült, erre az időszakra jövedelemvesztesége nincs.

2014. március 9. napjától 2014. december 31. napjáig
- elérhető jövedelme, havi 82.371,-Ft 799.796,-Ft
- baleseti járadék, havi 8.295,-Ft - 80.542,-Ft
- alperes térített (2014.03.09-2014.03.31. időre) -  10.390,-Ft
- alperes térített (2014.04.01-2014.07.31. időre) -  56.016,-Ft
- alperes térített (2014.08.01-2014.12.31. időre), havi 14.004,-Ft -  70.020,-Ft  
- Keresetpótló járadék 582.828,-Ft

2015. január 1. napjától 2016. március 31. napjáig
- elérhető jövedelme, havi 82.371,-Ft 1.235.565,-Ft
- baleseti járadék, havi 8.445,-Ft -  126.675,-Ft
- alperes térített, havi 14.004,-Ft -  210.060,-Ft
- Keresetpótló járadék 898.830,-Ft

2016. április 1. napjától előre, minden hónap 5. napjáig, havi 73.926,-Ft keresetpótló járadék megítélését kérte.

15. Gépjárművásárlás költsége
A felperes balesetét megelőzően gépjárművel nem rendelkezett, segéd-motorkerékpárral, gyalogosan vagy tömegközlekedési eszközzel közlekedett. Figyelemmel arra, hogy mozgásában erősen korlátozottá vált, a maradványtünetek következtében tömegközlekedési eszköz biztonságos igénybe vételére nem képes, állni a tömegközlekedési eszközökön, vagy hosszabb utat gyalogosan megtenni nem tud, járása sántító, lépcsőzés nehezített számára. 
Az orvosszakértői vélemény is alátámasztja, hogy felperes jelenleg és a jövőben is akadályozva van a tömegközlekedési eszközök biztonságos igénybevételében (21.old. 19. pont). 
Továbbá a szakértő szóbeli meghallgatása során nyilatkozott arra vonatkozóan, hogy egy magasabb felépítési gépjárművel történő közlekedés a beszállásnál és kiszállásnál jelentősen megkönnyíti a felperes helyzetét. (16.Jk.2.o.)
Tény, hogy a felperes hosszabb utat gyalogosan megtenni nem tud, az állás hossza nem lehet több 10 percnél, futni nem tud, lépcső használatában, járműre történő fel és leszállás kivitelezésében akadályozott, és ezen közlekedési nehezítettségére figyelemmel a gépjármű használata elengedhetetlen számára, így 2015. február 8. napján egy használt tipús2 típusú gépjárművet vásárolt. A vásárolt gépjármű egyrészt megkönnyíti számára a közlekedést, másrészt a gépjármű felépítménye –annak magassága miatt- megkönnyíti számára a gépjárműbe való ki-, és beszállást.
Az ítélkezési gyakorlat szerint, ha a baleseti sérült tömegközlekedési eszközzel nem képes közlekedni, a helyváltoztatáshoz járműre van szüksége, igényt tarthat olyan személygépkocsi beszerzésével kapcsolatos költségei megtérítésére, amelyet vezetni képes, és mellyel közlekedése megoldható ( Fővárosi Ítélőtábla 6.Pf.20.539/2007/11. ítélete F/43. alatt csatolva).
A gépjármű vételára 2.750.000,-Ft/8.870 € volt. (adás-vételi szerődés F/36-1-2 alatt csatolva). A gépjármű megvásárlását követően felmerült az eredetvizsgálat költsége 18.500,-Ft, vagyonszerzési illeték 61.500,-Ft, új forgalmi engedély 6.000,-Ft, továbbá törzskönyv költsége 6.000,-Ft, mindösszesen: 92.000,-Ft 2015 évre vonatkozó átírás költségei F/36-4 alatt, átírt forgalmi engedély F/36-3 alatt csatolva).
A felperes kérte alperes kötelezését a gépjármű vételárának és járulékos költségek megfizetésére  az alábbiak szerint:

Gépjármű vásárlással kapcsolatban felmerült költség:
- gépjármű vételára 2.750.000,-Ft
- eredetiség vizsgálat  18.500,-Ft
- forgalmi engedély  6.000,-Ft
- törzskönyv  6.000,-Ft
- vagyonszerzési illeték  61.500,-Ft
Felperes igénye: 2.842.000,-Ft

15.  Nem vagyoni kár
A baleset következtében sérült a felperes Ptk. 76. §-ában védett, testi épséghez és egészséghez fűződő személyiségi joga.
A felperest olyan testi vagy lelki hátrány érte, amely életminőségére, életvitelére negatív kihatással van, tartósan megnehezült korábbi élete, és ez vagyoni eszközökkel nem reparálható és nem kompenzálható.
Állítását okiratokkal, a felperes személyes nyilatkozatával, tanúvallomásokkal és igazságügyi orvosszakértői – és pszichológus szakértői véleménnyel kívánta bizonyítani.
A felperes a perbeli balesettel összefüggésben jobb csípőízületi vápatörést, és szeméremcsont jobb oldali alsó-felső szártörését szenvedett el. A sérülés következtében a jobb oldali alsó végtag duzzanatával, a jobb csípőízületi mozgások súlyos fokú fájdalmas beszűkülésével, 6 cm-es végtagrövidüléssel járó maradványállapot alakult ki, és combcsontfej elhalás, mely miatt 2013. május 23-án csípőprotézis beültetés történt.
A felperes a balesetet követően két évig volt táppénzes állományban. 
A felperes fiatal korában szenvedte el a súlyos balesetet, amikor még mind munkaerejét, mind egyéb életlehetőségeit kihasználhatta volna.
A felperes sérülései tehát komoly maradványtünetekkel gyógyultak, melyet az egészségkárosodás és a BMKCS mértéke is alátámaszt. 
Orvosszakértői vélemény igazolta, hogy  a sérülésekkel összefüggésben 45%-os munkaképesség csökkenés alakult ki. (18.old. 3. pont)
A Fővárosi Törvényszék 41.Pfv.640.950/2013/6.sz <http://6.sz/> végzése szerint a NEFMI rendelet nem írja felül a Ptk. teljes kártérítés elvét rögzítő szabályait, és a jogszabályváltozás következtében nem változnak meg az egyes sérülések okozta hátrányok, azok személyi és társadalmi következményei, így azokat változatlanul a korábbi ítélkezési gyakorlat és a 32/2003 (VI.1.) AB határozat elvei szerint a kárkori élet és értékviszonyok szem előtt tartása mellett kell a bíróságnak értékelnie.
A felperes a baleset időpontjában 35 éves, fiatal, egészséges, terhelhető, kiegyensúlyozott, életvidám nő és családanya volt. Főállása mellett balesetét megelőzően ellátta a háztartást, örömmel kertészkedett, gondozta beteg édesapját, gyermekeivel sokat foglalkozott, tanította gyermekeit az életre, sokat játszottak, kirándultak, túráztak együtt. Fia születését követően GYES-en volt, majd munkaviszonyt létesített nyomdagépkezelő munkakörben dolgozott. Férjével kiegyensúlyozott, boldog házasságban éltek, szabadidejükben rendszeresen eljártak szórakozni, zenés mulatságokra, mivel felperes szeretett táncolni.
Az orvosszakértő véleménye szerint felperes életét a baleset következményei a jobb csípő fokozott terhelésével járó fizikai munka-végzésben, közlekedésben és a tartós állással, üléssel, járással, emeléssel összefüggésben közepes mértékben nehezítették el. (23.old. 35. pont)
A felperes személyes meghallgatása során elmondta, hogy maradvány,tünetei a mindennapi életben zavarják, amellett hogy a háztartási, házkörüli, kert munkákat nem tudja úgy ellátni mint a baleset előtt, kiskorú gyermekével sem tud úgy foglalkozni, szüleit sem tudja gondozni. 
A felperes munkáját elveszítette, szakképesítésének megfelelő, illetve a baleset előtt betöltött fizikai munkakör betöltésére alkalmatlan a baleset következtében megváltozott egészségi állapota miatt. 
Baleseti maradványállapota társadalmi életét, szórakozását, sportolását, mindennapi életvitelét, családi és szociális kapcsolatait enyhe-közepes mértékben nehezítik. 
Baleseti maradványállapota miatt a nemi életében fájdalom jelentkezése előfordulhat. (orvosszakértői vélemény 24.o. 40.pont)
Pszichiáter orvosszakértő véleménye szerint felperesnél a balesettel összefüggésben alkalmazkodási zavar jött létre, melyet enyhe depresszió, szorongásos állapot jellemez.
A jövőbeni életkilátásai beszűkültek, mely miatt életmód váltás is szükséges lehet felperes esetében. (orvosszakértői vélemény 24.o. 41.pont).
E körben azt a tényt mindenképp értékelni kell a felperes szerint, amit az orvosszakértő is megerősített meghallgatása során, hogy a csípőprotézis műtétet szükség szerint ismételni kell a protézis kopásától és a combfej állapotától függően. A szakértő személyes meghallgatása során akként nyilatkozott, hogy kb. 15 évenként kell cserélni a protézist, ha jobban terhelik, akkor esetleg korábban is. A második beültetés pedig kockázatosabb műtétileg. (16. Jk. 1.o.)
A jobb oldali combcsontfej elhalás és a korrekciós műtéttel okozati összefüggésben következett be a felperesnél egy olyan súlyos maradványállapot, amely végérvényesen és alapvetően meghatározza a jövőbeni életvitelét, életlehetőségeit és amelyből eredően áll fenn az orvosszakértő által aggálytalanul megállapított jelenlegi baleseti munkaképesség-csökkenése.
Valamennyi rendelkezésre álló bizonyítékot értékelve a felperes szerint megállapítható, hogy felperesnek sérült az egészséghez, testi épséghez fűződő személyiségi joga, testi és lelki egészsége, magánéletét és társadalmi helyzetét, akaratán kívül bekövetkező olyan hatás érte, mely addigi életvitelét korlátozza úgy, hogy a további döntései és cselekvési lehetőségei, a személyiségének szabad kibontakozásában csak a maradványtünetek hatásával megküzdve, az őt ért sérelem súlya alatt alakíthatja.
Az alperes álláspontja szerint a peren kívüli szakban kifizetésre került 3.500.000,-Ft összegű nem vagyoni kártérítés megfelelő elégtételt nyújt az elszenvedett sérelemért.
A felperes hivatkozott a BDT2013. 2842-ra, a BDT2003. 86-ban foglaltakra is, mely szerint a nem vagyoni kártérítés egyik funkciója a kompenzáció, mely a személyi sérelem, hátrány hozzávetőleges kiegyensúlyozása pénzbeli szolgáltatás nyújtásával. A kompenzáció a tönkretett életlehetőségeket helyettesítő kiegyensúlyozó, az elveszett helyett másnemű előnyt nyújtó funkciókat tölt be.
A nem vagyoni kártérítési összeg meghatározása bírói mérlegelés körébe esik, és a magyar jogrendszer bár nem precedens rendszerű, mégis a bírói gyakorlat alakította ki azokat a szempontokat, illetőleg szempontrendszereket, amelyek a nem vagyoni kár megtérítése iránti követeléshez a jogszabály által megkívánt hátrány bekövetkezését meggyőző érvekkel alátámasszák és a megfelelő összegű nem vagyoni kárpótlás kerüljön megítélésre. Hivatkozott a Fővárosi Ítélőtábla 4.Pf.21.160/2013/4. sorszámon meghozott ítéletére , a Fővárosi Ítélőtábla 6.Pf.20.539/2007/11. ítéletében foglaltakra. 
A nem vagyoni kárpótlás rendeltetése, hogy segítse a károsultat az új életvitel kialakításában és egyidejűleg biztosítsa a perbeli balesettel okozati összefüggésben keletkezett nem vagyoni hátrányokból eredő nehézségek leküzdését.
Mindezekre figyelemmel - alperes által peren kívül teljesített 3.500.000,-Ft összegű nem vagyoni kártérítésen felül - további 6.000.000,-Ft nem vagyoni kár megfizetésére kérte kötelezni alperest.

Összesítve az igények:

Költség: 
 látogatási költség 22.768,-Ft
gondozás 123.521,-Ft
háztartási kisegítő munka 80.000.-Ft
kerti és házkörüli kisegítő munka 192.000,-Ft
közlekedési többlet-költség 478.730,-Ft
kísérő költsége 43.200,-Ft
gyógyszerköltség, kötszer költség 130.800,-Ft
gyógyászati segédeszköz 71.392,-Ft
rehabilitációs költség 579.600,-Ft
orvosi ellátás költsége 205.910-Ft
gépjármű vásárlás és járulékos költségei 2.842.000,-Ft
Összesen 4.769.921,-Ft

Nem vagyoni kár (további)6.000.000.-Ft

Lejárt járadék: 
eltérő étkezés 631.500,-Ft
gondozás (részleges) 343.600,-Ft
háztartási kisegítő munka 286.334-Ft
kerti és házkörüli kisegítő munka 240.520,-Ft
közlekedési többlet 429.500,-Ft
gyógyszer 143.166,-Ft
rehabilitáció 887.633,-Ft
gyermeknevelési többlet 440.000,-Ft
szülőgondozás 533.785,-Ft
keresetpótló járadék 1.541.925,-Ft
Összes lejárt járadék 5.477.963,-Ft

Havi járadék jogcímek és összegek és havi összegek: 
eltérő étkezés 15.000,-Ft
gondozás 12.000,-Ft
háztartási kisegítő munka 20.000,-Ft
kerti és házkörüli kisegítő munka 8.400,-Ft
közlekedési többlet 20.000,-Ft
gyógyszer 7.000,-Ft
rehabilitáció 31.000,-Ft
gyermeknevelési többlet 10.000,-Ft
szülőgondozás 10.000,-Ft
keresetpótló járadék73.926,-Ft
Összes járadék 207.326,-Ft

2016. április 1. napjától minden hónap 5. napjáig - előre, 133.400,-Ft költségpótló járadék, továbbá 73.926,-Ft keresetpótló járadék megfizetését kérjük.
A felperes kérte, hogy a bíróság hogy kötelezze alperest 
•	7.927.921,-Ft tőke és annak 2012. július 10. napjától a kifizetésig a Ptk. 301. § (1) bekezdése szerinti késedelmi kamatának, 
•	2.842.0000,-Ft tőke és annak 2015. február 8. napjától a kifizetésig a Ptk. 301. § (1) bekezdése szerinti késedelmi kamatának, 
•	631.500,-Ft lejárt járadék (eltérő étkezés jogcímen) után az esedékesség napjától a kifizetésig tartó időszak középidejétől, azaz 2014. július 1. napjától a Ptk. 301. § (1) bekezdése szerinti késedelmi kamata, 
•	2.330.753,-Ft lejárt járadék (gondozás, háztartási kisegítő munka, kerti és házkörüli kisegítő munka, közlekedés, gyógyszer, rehabilitáció jogcímeken) után az esedékesség napjától a kifizetésig tartó időszak középidejétől, azaz 2015. január 20. napjától a Ptk. 301. § (1) bekezdése szerinti késedelmi kamata, 
•	973.785,-Ft lejárt járadék (gyermeknevelés, szülőgondozás jogcímeken) után az esedékesség napjától a kifizetésig tartó időszak középidejétől, azaz 2014. május 10. napjától a Ptk. 301. § (1) bekezdése szerinti késedelmi kamata, 
•	60.267,-Ft lejárt keresetpótló járadék után az esedékesség napjától a kifizetésig tartó időszak középidejétől, azaz 2013. november 22. napjától a Ptk. 301. § (1) bekezdése szerinti késedelmi kamata, 
•	1.481.658,-Ft lejárt keresetpótló járadék után az esedékesség napjától a kifizetésig tartó időszak középidejétől, azaz 2015. március 24. napjától a Ptk. 301. § (1) bekezdése szerinti késedelmi kamatának fizetését, 
továbbá 2016. április 1. napjától – minden hónap 5. napjáig fizetendő – havi 133.400,-Ft költségpótló járadék, továbbá 73.926,-Ft keresetpótló járadék megfizetésére,

illetve az ügyvédi munkadíj (a 32/2003. (VIII. 22.) IM rendelet 3. § pontja alapján, ÁFÁ-val növelten) és a peres eljárás során felmerülő összes költség megfizetésére a jogi képviselő bank Zrt-nél vezetett számlaszám számú bankszámlámra történő teljesítéssel. 
 Kérte továbbá a bíróságot, hogy a lejárt járadékokat nyilvánítsa előzetesen végrehajthatónak a Pp. 231.§ a) pontja alapján.

Az alperes a kereset részbeni elutasítását és pereköltséget kért.
A kereset jogalapját nem vitatta, összegét részben.

Nem vitatta, hogy a felperes 2012. július 10. napján baleseti helyszín között segédmotor-kerékpárral személyi sérüléses balesetet szenvedett, mellyel kapcsolatos kárigényét 2012. október 26-án jelentette be alperes felé. 
Az alperes felperes részére kártérítés jogcímén vagyoni károk körében összesen 1.011.405,- forintot, az őt ért nem vagyoni sérelmek jogcímén pedig 3.500.000,- forintot fizetett meg. Alperes továbbá 2014. augusztus 1. napjától havi rendszerességgel 17.000,- forint költségpótló járadékot, illetve 14.004,- forint keresetpótló járadékot folyósít felperes részére, emellett lejárt járadékok jogcímén 80.410,- forint kártérítést fizetett meg. Az egyes térített tételek tekintetében a felek között vita nem volt.

A kereset összegszerűségét az egyes tételek vonatkozásában az alábbiak szerint vitatta, egyben kérte a bíróságot, hogy a vitatott tétekre vonatkozóan felperes kereseti követelését utasítsa el. 

1, Látogatási költség 
Az alperes felperesnek 2012. július 10. napjától – 2012. július 26. napjáig a kórház1 való látogatásával kapcsolatos összesen 44.785,- Ft összeget megtérítette. Felperesnek 2013. május 23. napja és 2013. május 27. napja között a klinika való csípőizületi protézis beültetése során történt 2 látogatással felmerült költséget térítette meg összesen 15.180,-Ft összeget. 
A felperes által követelt további 3 látogatási alkalom összegben, összesen 22.768,- Ft megtérítését alperes elismerte. 

2, Élelemfeljavítás járadék 
Az alperes az orvosszakértői véleményben foglaltakkal egyetértésben felperes balesetével okozati összefüggésben, a gyógyulási folyamat során megnövekedett fehérje beviteli igényére tekintettel, élelemfeljavítás jogcímén 36.000,- Ft kártérítési összeget fizetett meg. A többletkiadásokat az tette indokolttá, hogy az emberi szervezetet ért külső káros behatások (sebek, műtétek, rohamok,…stb.) következtében az emberi szervezet fehérje szintje felborul, felperes esetében műtétét követően negatívvá vált a fehérje mérlege, amelynek kiegyenlítéséhez szükséges fehérjebevitel növekedés többletköltséggel jár. A felépülése időszakában tehát reálisan keletkezhetett többletköltsége azon eltérő étrendre tekintettel, amit a hatalmas mennyiségű fehérjeszint rövid időn belül való pótlása és normálisra való kiegyenlítése okozott. 
Azonban  nem tartotta indokoltnak felperes részére havi 15.000,- Forint összegű járadék megfizetését élelemfeljavítás jogcímén. 
Az orvosszakértői vélemény 19. o. 8. pontjában foglaltak szerint: felperesnek „a megfelelő energiabevitel mellett ügyelni kell arra is, hogy az ne okozzon testsúlygyarapodást”. 
Az orvosszakértői véleményben kifejtettekre tekintettel felperes által követendő étrend megegyezik a vele azonos életkorú felnőtt átlagos egészség- és testtömeg- megőrző táplálkozásával. Az általa felsorolt diétás és tápláló élelmiszercsoportok árban és összetételükben megegyeznek a felperessel egyező korban lévő felnőtt egészségének megőrzéséhez szükséges táplálékigényével. 
Felperesnek az esetben lenne térítés nyújtása indokolt eltérő étkezés jogcímén, ha orvosilag olyan étrend kialakítása lenne előírva, mely igazoltan eltér a balesetét megelőző étkezési szokásától. (pl. megnövekedett vöröshús bevitel szükséglet, gluténmentes táplálkozás). A felperes fent részletezett állapota az átlagostól eltérő étkezést nem tesz szükségessé, ezért felperes járadékigényét nem tartotta megalapozottnak. 
A szakvélemény szerint indokolt zsír- és szénhidrátszegény diéta alperesi álláspont szerint (és akár a köztudomás szerint) nem jelent többletköltséget az átlagos étkezéshez képest, a csirkehúsok ára a tavalyi ÁFA csökkentés miatt érzékelhetően alacsonyabb lett, a kímélő zöldségek ára sem tér el a kevésbé kímélőkétől.
Az e címen előterjesztett járadékigényeket tehát elutasítani kérte.

3, Gondozás
Az alperes gondozás jogcímén 319.145,- forint összeget már megtérített felperes részére. 
Az összegszerűség tekintetében azonban álláspontja szerint gondozás jogcímén előterjesztett kártérítési összeg és járadék számításakor a hivatal3 által megadott árakat nettó formában (adó és járulékterhektől mentesen) kell figyelembe venni, tekintettel arra, hogy amennyiben a gondozási tevékenységet nem szakképzett személy látja el, hanem hozzátartozó, úgy adó és járulékfizetés nem merül fel, csak a nettó munkadíj.
Ugyanez az alperesi álláspont a további hasonló módon számított tétel vonatkozásában is. Az alperes a felperes részére gondozás jogcímén az orvosszakértői szakvéleményben (22. oldal 30. pont) a vélelmezett gyógytartamként meghatározott 16 hónapra összesen 319.145,- Ft összeget térített meg az alábbi felbontás szerint: 
Az orvosi iratokban foglaltak szerint a felperes a balesetét követően a kórházból való hazaengedésétől kezdődően 4 hónapig szorult teljes körű gondozásra, ezt követően pedig a csípőízületi protézis beültetéséig terjedő időszakban részleges gondozó igénybevétele volt indokolt (a kórházi tartózkodás időtartama alatt gondozóra nem volt szükség, mely napok ezért a számítás során figyelmen kívül maradtak). 
Az alperes 2012.07.27. napját követően 4 hónapra havi 30.000,- Ft-ot (összesen 120.000,- Ft-ot) folyósított felperes részére. A felperes 2012.10.10. napján és azt követően kelt orvosi kontroll kezelőlapjai mankó melletti fokozatos terhelhetőségét állapították meg, melyre való tekintettel az alperes a felperes részére 2012. november hónapjára még teljes gondozási költséget, azaz 30.000,- Ft-ot folyósított. 
Ezt követő 6 hónap időtartamban azonban felperes orvosi leletei szerint részlegesen képes volt saját maga és mindennapi teendői ellátására, így 2012. 11.28- 2013.05.22. napjáig, a csípőprotézis korrekciós műtétnek az időpontjáig terjedő időintervallumra havi 15.000,- Ft-ot (5 hónap és 25 nap arányosan számítva) térített meg részleges gondozás jogcímén, összesen 87.145,- Ft-ot. 
A felperes részére 2013.05.23. napján történt csípőízületi protézis beültetését követően az orvosi szakvéleményben foglaltak szerint három hónapon keresztül ismételten teljes körű gondozó igénybevétele vált szükségessé, majd a sikeres műtétet követően a vélelmezett gyógytartam végéig részleges gondozásra szorult. 
A korábbi időszakok számítási módjával azonosan a 2013.05.28.-2013.08.28. napjáig terjedő 3 hónapra, mely alatt az operált végtag a sikeres csípőprotézis műtétet követően részlegesen terhelhető volt, alperes havi 30.000,-Ft gondozói költséget fizetett meg felperes részére, összesen 90.000,- Ft-ot. 
A fennmaradó időszakban felperes orvosi kontroll eredményei szerint a felperesnek kerülnie kellett a túlterhelést, de a műtéti terület rendben gyógyult, melyből követeztetve felperes képes volt saját maga és mindennapi teendők ellátására, csak minimális mértékben szorult gondozásra. Erre tekintettel az alperes 2013.08.29-2013.11.11. napja közötti időszakra felperes által korábbi, 2014. április 28-án kelt levelében igényelt összesen 22.000,- Ft összeget fizette meg. 
Az alperes a gondozói díj számítása során tekintettel volt az orvosszakértői véleményre továbbá arra, hogy nem szakképzett személy, hanem hozzátartozó végezte a felépülési időszakban felperes gondozását. Az alperes álláspontja szerint a felperes részére gyógyulása időtartamára a felmerülő gondozói többletköltségeket megtérítette, a felperes által követelt további 123.521,- Ft megfizetését azonban nem tartotta indokoltnak. 
Alperes teljes mértékben vitatatta felperes keresetlevelében a vélelmezett gyógyulási időtartamot követő állapotára tekintettel igényelt havi 12.000,- Ft járadékot. 
A felperes csípőprotézis műtétét követő gyógyulási időtartamot meghaladóan felperesi orvosszakértői vélemény  19. o. 6. pontja szerint „a jövőben folyamatos, véghatáridő nélküli gondozó igénybevétele időszakosan a lábápolással kapcsolatos teendők ellátása körében indokolt.” 
Általában véve tehát nem szorul még részleges gondozásra sem, csak időszakosan, a lábápolási teendők ellátása végett. Erre  tekintettel az alperes további kérdést kívánt intézni felperesi orvosszakértőhöz, hogy véleménye szerint melyek azok a lábápolással kapcsolatos teendők és azok milyen gyakorisággal merülnek fel, amelyek egy sikeres protézis beültetést követően a gondozó igénybevételét indokolttá teszik. Ez a tevékenység pedig bizonyosan nem indokol napi fél órányi munkát, reálisan ez legfeljebb heti félórányi segítséget jelentő tevékenység.
Vitatatta tehát a járadékigény összegszerűségét.

4, Háztartási kisegítő munka, házkörüli és kerti munka 
Az alperes felperesnek háztartási kisegítő munka, házkörüli és kerti munka jogcímén összesen 320.000,- forintot térített meg. 
Az alperes felperesnek háztartási, házkörüli, és kerti munka jogcímén összevontan 2012. 07. 10- 2013.11.11. napjáig a vélelmezett gyógytartam idejére 320.000,- Ft- ot (havi lebontásban 20.000,- Ft-ot) fizetett meg, tekintettel arra, hogy orvosszakértői véleményben foglaltak szerint felperes a vélelmezett gyógytartam ideje alatt csak kisegítő igénybevételével volt képes ellátni korábbi háztartási teendőit. 2013.11.11. napjától alperes járadékszerűen havi rendszerességgel 10.000,- Ft járadékot folyósít felperes részére. 
Az alperes az általa háztartási-, házkörüli-, és kerti munka jogcímén fizetett összeget a felperes balesetével összefüggésben felmerült háztartásban, házkörüli és kerti munkákban felmerült többletköltségek tekintetében megfelelő mértékűnek tartotta, a felperes által követelt további kártérítési összeget nem tartotta indokoltnak. 
Amennyiben valóban felperes látta is el balesetét megelőzően az ingatlannal kapcsolatos valamennyi háztartási kötelezettséget, a felperes a jövőre tekintettel igényelt járadékigényét az alperes felperes csípőprotézis műtétéből való felépülését követően is csak a csípő jelentős megterhelésével járó, azaz nehéz háztartási munkák vonatkozásában látta indokoltnak. Ezen nehéz munkák családtagok által történő elvégzésének többletköltségét az alperes véleménye szerint a háztartási-, házkörüli-, és kerti munka jogcímén nyújtott járadékkal fedezi. 
Az alperes a kerti és házkörüli kisegítő munka körében tehát csak a nehéz kerti és házkörüli munkák vonatkozásában tartotta indokoltnak a kisegítő igénybevételét, a felperes a részére beültetett csípőprotézis segítségével a közepesen nehéz munkavégzésre alkalmas és képes. 
Felperesi igény összegszerűségének megítélése során továbbá az igazságügyi mezőgazdasági szakértő szakvélemény alapján megállapítható, hogy: „a családi munkamegosztásból adódóan, a férj szinte állandó jelenlétének köszönhetően, felperesnek a balesett előtt sem kellett közepesen nehéz, illetve nehéz fizikai munkát végeznie a ház körül.” 
Az igazságügyi mezőgazdasági szakértő által a számítás alapjaként vett 45%-os munkaképesség-csökkenést alperes (tekintettel az alperesi orvosszakértő véleményre is) nem fogadta el, a számítás alapjaként ugyanis a hivatal5 által 2013.szeptember 18. napján megállapított 28%-os össz-szervezeti egészségkárosodás mértéke tekinthető mérvadónak, egészen 2014. február 13. napjáig. Ettől az időponttól pedig a hivatal5 22%-ban határozta meg az össz-szervezeti egészségkárosodás mértékét. 
Az igazságügyi mezőgazdasági szakértő szakvéleményében nehéz kerti és házkörüli munkaként meghatározott feladatok költségvonzatát a teljes ingatlanon elvégzett valamennyi munka értékét illetően határozta meg, azonban a szakvélemény szerint sem kellett felperesnek balesetét megelőzően sem közepesen nehéz kerti és házkörüli munkát végeznie, illetve a kiszámított összeg az elvégzendő összes munka értékét tartalmazza. A felperes követelését az összes elvégzendő munka összegében határozta meg, holott a felperes keresetlevele is tartalmazza, hogy fenti munkákat a felperes férjével közösen végezte, melyből munkarészesedése 50% a kerti munka, 40% a ház körüli munka vonatkozásában, a közepesen nehéz munkával együttes értéken számítva. 
Az eljáró orvosszakértő meghallgatása alapján azt tudta elfogadni, hogy felperes nem csak a nehéz háztartási, házkörüli és kerti munkák elvégzésében akadályozott, hanem egyes közepesen nehéz munkákban is, más közepesen nehéz munkákban azonban nem. Annak eldöntéséhez, hogy mely munkák mely csoportba tartoznak a  szakértő  meghallgatása során sem adott támpontokat. Álláspontja szerint megfelel a családokban a gyakorlatban alkalmazott munkamegosztásnak az, hogy a férj végzi a nehéz és a nehezebb közepesen nehéz ilyen jellegű munkákat, a feleség pedig a többit. Erre utal egyébként a mezőgazdasági szakvélemény is. A fenti tételekre elismert és folyósított kártérítési összegeket tehát továbbra is megfelelőnek tartotta a felperes kárainak kompenzálására.
Nincs és nem is volt elméleti vita felperes és alperes között abban , hogy a károsultat akkor is megilleti kártérítés olyan gondozási, háztartási, házkörüli és hasonló munkák során, ha azokat nem hivatásszerűen ezzel foglalkozóktól veszi igénybe, hanem családtagjai, ismerősei térítés nélkül látják el ezen feladatokat. 
Elméleti jellegű vita van köztük azonban abban, hogy milyen térítési díjak számolhatóak el ilyen esetekben. Alperesi álláspont szerint megfelelő kiindulási pontot nem az egy szolgáltatóként működő, „szolgáltató” elnevezésű cég árlistája jelenthet, hanem a felperes által is citált, a hivatal3 által rendelkezésre bocsájtott óradíjak. Mivel azonban ezen óradíjak bruttó – járulékokat és adókat is tartalmazó – összegek, álláspontja szerint ezek „nettósításával” kaphatunk megfelelő kiindulási alapot, akkor kapjuk meg azon óradíjakat, amelyeket az ilyen tevékenységet végzők valóban kézhez vettek. Álláspontja szerint alperes nem kötelezhető olyan adó- és járuléktételek megfizetésére, melyek a valóságban nem merültek fel és megfizetésre sem kerültek.

5. A baleseti munkaképességcsökkenés
A mértékét illetően alperesi álláspont szerint a  szakértő  szóbeli meghallgatása során sem adta értékelhető indoklását annak a jelentős és szokatlan mértékű eltérésnek, amely a NRSZH által megállapított 22% és a szakvéleményben szereplő 45% között fennáll. A szakértő  említette, hogy a korábban a két számítási mód közötti átvezetésre rendszeresen alkalmazott 0,8-as szorzószám torz eredményeket hozott, azonban a gyakorlatban azóta sem térnek el a mostani esetben alkalmazott mértékben a szakvélemények számai egymástól. Elképzelhető és elő is fordul a gyakorlatban 0,75, 0,7, 0,66-os szorzót eredményező számítás, azonban esetünkben sem indokolt a 0,8 helyett a 0,48-as szorzószámot eredményező eltérés, melyre érdemi indoklás nem hangzott el. 
Erre tekintettel az alperes által megtérített immateriális kárpótlás és a keresetpótló járadék összegét is megfelelőnek tartotta
A már megállapított és folyósított járadék kompenzálja felperes kárait. 
A közepesen nehéz munkák kapcsán  a szakértő a jkv. tanúsága szerint ezeket állította: „”Közepesen nehéz munkát lehet végezni, egyeseket, ha nem terheli meg a csípőt.” (16. sz jkv, 2. o. 4. bek.) Ez álláspontja szerint éppen azt jelenti, hogy egyes közepesen nehéz munkák elvégzésében felperes korlátozott, másokban azonban nem. 
A kerti és házkörüli munkák körben felperesi állítással szemben ismételten a mezőgazdasági szakértői véleményekre hivatkozott,  amely szerint a kerti és házkörüli összes munkák időigénye évi 31.44 nap, míg ebből a nehéz és közepesen nehéz munkák időigénye 31.11 nap/év. 
A szakvélemény másrészről azt a tényt állapította meg, hogy „A családi munkamegosztásból adódóan, a férj szinte állandó jelenlétének köszönhetően, felperesnek a baleset előtt sem kellett közepesen nehéz, illetve nehéz fizikai munkát végeznie a ház körül és a háztartásban.” ( mg. szakvélemény, 4. o. 2. pont, 1. bek.) Fentiek összevetéséből az következik, hogy a felperes által e körben a baleset előtt elvégzett munka volumene évi 0,33 nap volt. 
Ezen munka ellenértékének megtérítésétől az alperes nem zárkózott el.

6. Közlekedési többletköltség
Az alperes a felperes által F/15-16 sz. alatti mellékletben benyújtott 4 parkolójegy és éves parkolási bérleti díjat, azaz összesen 5370,- Ft (600 Ft,-; 300 Ft,-; 3750,-; 360 Ft,-; 360,-) igazolt összeget megtéríteni vállalta. 
Az alperes felperes részére közlekedési többletköltség jogcímén összesen 79.170,- forintot térített meg, illetve havi rendszerességgel 2013. november 11. napjától 5.000,- forint járadékot folyósít. 
Az alperes az ezt meghaladóan igényelt többletköltség igényt meglapozatlannak tartotta, a felperes által a számítása alapjául vett 7 literes fogyasztási norma továbbá nem egyezik a látogatási költségek során igényelt és azon számítás alapján elszámolt 5,7 literes fogyasztási normával sem. 
A felperes által kalkulált havi 35.000.- Ft. összeget eltúlzottnak tartotta, A                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                          felperes rendszeres kontroll vizsgálatai során sem haladta meg a benyújtott számlákon lévő áltagosan 5.000,- Ft-os összeget. 
Felperes által igényelt behajtási költség megtérítésére alperes a behajtás megfizetését igazoló dokumentum csatolása után látott lehetőséget.
A felperes vizsgálati leletei alapján lépcsőzni tud, azonban a távolsági közlekedésben akadályozott lehet. Ennek megfelelően felperes által előterjesztett járadékemelést nem tartotta indokoltnak, a felperes állapotára tekintettel fizetett összesen 5.000,- Ft közlekedési többletköltség járadék felperes állapota miatt szükséges közlekedését fedezi. 

7. Kísérő költsége
Ezen a jogcímen előterjesztett felperesi követelés összegszerűségét az alperes eltúlzottnak találta. Az alperes kísérő jogcímén összesen 80.000,- forintot térített meg, mely álláspontja szerint fedezte a felperest kísérő személy összegszérűsített, kiesett idejét. 

8. Gyógyszer, kötszer költség
Az alperes felperes keresetlevelében gyógyszer,- kötszer költség jogcímén igényelt tételekre 2012.07.27-2013.11.10. napjáig terjedő vélelmezett gyógytartam idejére 54.000,- Ft kártérítési összeget már megtérített, illetve 2013.11.11. napjától havi rendszerességgel 2.000,- Ft járadékot fizet felperesnek. 
Az alperes által a vélelmezett gyógyulási időtartamra megtérített összeg egyedül a benyújtott számlákon található, felperes balesetével összefüggésben nem álló kiadásokat nem fedezte (például Actival Kid vitamin, homeopátiás szerek, Differin) .
Az alperes megítélése szerint felperes balesetével összefüggésben keletkezett költségeket azonban fedezte a felperes részére kifizetett összeg, eltérés a felperes által benyújtott további számlák alapján nem mutatkozott, így annak megtérítését alperes továbbra sem tartotta indokoltnak. 
A felperesnek az orvosi dokumentumai alapján időszakosan a jövőben is fájdalomcsillapító, gyulladáscsökkentő alkalmazása indokolt lehet, rendszeresen azonban a felperes gyógyszert nem szed. Mindezekre való tekintettel az alperes véghatáridő nélkül havi rendszerességgel 2.000,- Ft járadékot fizet, de alperesi orvosszakértő véleményére tekintettel a fürdősókra, massage krémre az ezt az összeget meghaladóan igényelt járadékot nem tartotta indokoltnak. 

9. Gyógyászati segédeszköz 
Az alperes gyógyászati segédeszköz jogcímén 6.990,- forintot térített meg. Tekintettel arra, hogy orvosszakértő szakvéleményében foglaltak szerint a balesetet követően a járást segítő eszközök (mankó, járóbot), a fürdőszék és WC magasító ülőke, valamint szobakerékpár, tartást javító segédeszköz (Kosmodisk), illetve sarokemelő megvétele indokolt volt. 
Az alperes ebből a megvásárolt mankó összegét, 1.990,- Ft-ot megtérítette, szobakerékpár értékét számla vagy egyéb értéket igazoló dokumentum hiányában 50%-ban térítette meg (5.000,- Ft). 
A felperes által benyújtott járóbot, sarokemelő, fürdőszék, Kosmodisk térítésére nem látott lehetőséget alperes, nem a jogalap hiánya, hanem amiatt, mivel felperes ezek beszerzési értékét igazoló semmilyen dokumentumot nem nyújtott be igazolásként. 
A felperes által igényelt WC magasító ülőke értékét alperes eltúlzottnak találta, felperes által F/16/1. sz. mellékletként csatolt számla feltehetően egy másik ülőkére vonatkozik, melynek értékét alperes reálisnak tartja, felperes keresetlevelében azonban erre vonatkozó megtérítési igényt nem terjesztett elő. 
Az orvosszakértő véleményben fel nem sorolt, de felperes által előterjesztett gyógypapucs, gumiharisnya megtérítésére vonatkozó igény tekintetében ezek jogalapját és – bárminemű, beszerzési értéket igazoló dokumentum hiányában – összegszerűségét alperes nem fogadta el. Fent felsorolt eszközök térítésére az alperes továbbra is csak beszerzést igazoló dokumentum ellenében látott lehetőséget. 

9. Rehabilitációs járadék
Az alperes szerint a felperes által a vélelmezett gyógyulási időszakban igénybevett gyógytorna, masszázs, fizikoterápiás kezelések, gyógyfürdőkezelések és úszás igénybevétele az orvosszakvélemények alapján 2013. novemberéig indokoltak voltak. 
Felperes által az OEP keretein belül igénybe vett 15 alkalmas gyógyfürdő szolgáltatás összegét, azaz 7.500,- Ft-ot (+350,- Ft-ot) a felperes részére igazolása (benyújtott számla) alapján megtérítette. 
A felperes által a továbbiakban igénybevett, keresetlevélben 15.000,- Ft összegben megjelölt kezelési költségről azonban a kifizetést igazoló dokumentumot, vagy akár a szakorvostól arra vonatkozó igazolást, hogy felperes az OEP keretein belül igénybe vehető kezelések számát már kimerítette-e, nem bocsátott rendelkezésre. 
A felperes bizonyítékként különböző gyógyfürdők honlapjáról származó belépődíjjegyzéket csatolta be, azonban anélkül, hogy felperes igazolná azt, hogy az OEP keretein belül mely szolgáltatásokat (gyógyfürdő, fizikoterápia, gyógymasszázs) hány alkalommal vett igénybe a rendelkezésére álló évi 2x 15 alkalomból, illetve anélkül, hogy igazolná, ténylegesen mennyibe költséget jelentett neki a különböző költségek igénybevétele. Erre vonatkozóan az előterjesztett összegszerűséget elfogadni nem volt lehetséges, és az álláspontja szerint eltúlzottnak tekinthető. 
Kérte, hogy a felperes  igazolja azt, hogy 2013. november időszakra és azt követő időszakra vonatkozóan hány alkalommal, milyen összegben vett igénybe OEP támogatás keretében gyógytornát illetve gyógymasszázst, és pontosan milyen költsége merült fel ebben a körben. Az alperes erre vonatkozó igazolások csatolását a pontos elszámolás érdekében korábban folyamatosan kérte felperestől, aki mindeddig nem bocsátotta azokat rendelkezésre. 
A felperes által a keresetlevélhez becsatolt, masszázsról kiállított számla (ugyanazon sorszámú számla kétszer lett becsatolva, de amennyiben több számla van akkor azok összegének) megtérítésére akkor van lehetőség, ha felperes igazolja azt, hogy a TB keretében éves szinten igénybe vehető kezelések számát kimerítette, azok a kezelések milyen többletköltséget okoztak neki, illetve rendelkezésre bocsátja az igazoló iratokat azok összegéről és az állított igénybevétel mennyiségéről. 
 A felperes rendszeres úszásköltsége tekintetében ugyancsak kérte az igénybevételt igazoló számlák rendelkezésre bocsátását. 
A felperes által heti rendszerességgel igénybeveendő úszás, alkalomszerűen igénybeveendő masszázs, gyógytorna jogcímén igényelt lejárt és jövőbeli havi járadék rendszeres térítésére ugyancsak igazolás esetén látott lehetőséget alperes, az OEP keretében igénybe vehető kezeléseken túl. 
A felperes igényét e körben további bizonyítékokkal csak kis részben támasztotta alá pl. a gyógypapucsok kapcsán igényelt 33.970 Ft egy részére csatolt két számlát, melyek - azon túl, hogy időben egymáshoz olyan közelségben keletkeztek, amit a papucsok elhasználódása nem tesz indokolttá -az igényelt összegnek csak egy részét támasztják alá.

10. Gyermekgondozási többletköltség 
A felperes  igényt terjesztett elő gyermekgondozási többletköltség jogcímen, melyet az alperes teljes mértékben vitatott. 
Az alperes álláspontja szerint a gyermekek gondozása egyfelől háztartási munka. A felperes ezen igényét alperes a háztartási kisegítő költségének körében térítette meg. Másfelől a gyermekekkel való törődés, tanulás, játék, stb. jó része felperes által továbbra is ellátható tevékenység. Az e körbe tartozó további igényeket az alperes a nem vagyoni kártérítés körében figyelembe vette és megtérítette. 

11. Hozzátartozó gondozása ,
Felperes balesetét megelőzően rendszeres segítség volt édesanyja számára édesapja gondozásában, illetve édesanyja 2013. május hónapjában bekövetkezett részleges lebénulása miatt, 57%-os rokkantsága miatt egészen édesapja 2014. február 24. napján bekövetkezett haláláig mindketten segítségre szorultak. 
A felperes balesetét követően nem, majd részlegesen volt képes szüleit segíteni. A felperes a csípőprotézis műtétét követő három hónapban akadályozott volt a szülei gondozásában, azonban a vélelmezett gyógyulási időt követően az alperes álláspontja szerint képes volt és jelenleg is képes a gondozással együtt járó könnyű és közepesen nehéz feladatokat (főzés, mosás, lemosdatás) képes elvégezni, a csípőprotézis abban nem akadályozza őt. 
Figyelembe veendő továbbá, hogy a nehéz feladatok (például emelgetés) felperestől balesetét megelőzően sem volt elvárható, sem életszerű, azt felperes férje rokoni kapcsolatra tekintettel kárenyhítés körében végezhette el. 
A felperesnek továbbá két gyermeke van, mind kisebbik, mind nagyobbik gyermeke korára tekintettel képes ellátni, és a rokoni kapcsolatra tekintettel köteles is volt a fenti feladatokban való kármegosztásban közreműködni, nagyszüleiket segíteni. 
Mindezekre való tekintettel az alperes nem tartotta indokoltnak felperes által felsorolt feladatokban külön gondozási költségek és járadék megfizetését.

12. Orvosi költség
Az alperes igazoltnak tekintette és vállalta megtéríteni a felperes által igényelt összesen 205.910,- Ft összegű csípőprotézis és kórházi kezelési költséget.

13. Keresetpótló járadék
Az alperes 2014. augusztus 1. napjától kezdve havi rendszerességgel 17.000,- forint költségpótló járadékot, és havi 14.004,- forint keresetpótló járadékot folyósít felperes részére. 
Az alperes jelenleg a felperes által a baleset előtti igazolt átlagjövedelmet, a táppénzes idő alatti elszámolást, az ellátás nélküli időszakban elérhető jövedelmet és az álláskeresési járadék folyósításának idején elérhető jövedelmet vette alapul a költség és keresetpótló járadék arányos kiszámítása és a járadék megállapítása során.
A számítás során a hivatal5 által 2013.szeptember 18. napján megállapított 28%-os össz-szervezeti egészségkárosodás mértékét vette alapul és veszi alapul a mai napig.  
A hivatal5 2014. február 13. napján ennél alacsonyabban, 22%-ban határozta meg az összszervezeti egészségkárosodás mértékét, és a következő felülvizsgálat idejét 2015. február hóban határozta meg.
Erre való tekintettel az alperes vitatta a felperes további keresetpótló járadék vonatkozásában előterjesztett igényét, mind a balesetből való felépülési szakaszok, mint az azt követően igényelt járadékok vonatkozásában. 
Az alperesi álláspont – tekintet nélkül a munkaképesség csökkenés kapcsán fennálló véleménykülönbségre – az, hogy a felperes kötelessége megmaradt munkaerejét hasznosítani. Életszerűtlen az, hogy a kiemelt üdülőkörzetben élő felperes, különös tekintettel „szakképzett háziasszonyi” végzettségére, nem tud semmilyen – állapotának is megfelelő, akár részmunkaidőben végezhető - keresőfoglalkozást találni a közismerten munkaerőhiánnyal küzdő idegenforgalmi és/vagy vendéglátóiparban. Az alperesi álláspont szerint felperes kötelessége lett volna, illetve a jövőre nézve lenne megmaradt munkaerejét hasznosítani nem feltétlenül a korábbival azonos munkakörben, de valamilyen munkavégzés révén, melyet állapotára való tekintettel el tud látni. Ennek elmaradása nem róható a károkozó, illetve alperes terhére. 
Bár az alperes tisztában van a baleseti munkaképesség csökkenés és az összszervezeti egészségkárosodás fogalma közötti különbséggel, azonban azzal is, hogy a két fogalom, illetve azok számítási módja között korreláció van, amely az eddig megismert szakértői és bíró gyakorlat szerint nem tért el egymástól olyan mértékben, mint perbeli szakértő álláspontja szerint. A szakértő jelen perben érdemben nem indokolta a szokatlan mértékű eltérést.
Erre való tekintettel alperes vitattta a felperes további keresetpótló járadék vonatkozásában előterjesztett igényét, mind a balesetből való felépülési szakaszok, mint az azt követően igényelt járadékok vonatkozásában.
 
14.Gépjármű vásárlási költség
Az alperes teljes egészében vitatta.
Álláspontja szerint a közlekedési költségekre fizetett járadékkal az alperes kompenzálja a felperes felmerülő többletköltségeit. A felperes állítása szerint korábban nem rendelkezett gépkocsival, így a gépkocsi beszerzésének költségei nem tartoznak a reparáció körébe és nem terhelhetőek az alperesre.
A joggyakorlat nem kialakult és pláne nem töretlen e körben, nem ad választ olyan kérdésekre sem, hogy ilyen esetben milyen korú, méretű, állapotú és áru gépkocsi beszerzése lenne indokolt.

15. Nem vagyoni kár
Az alperes felperes részére 3.500.000,- forintot fizetett meg a balesettel összefüggésben a személyiségi jogait ért sérelméért. Ez az összeg a baleset kapcsán szenvedett hátrányok kompenzálására, - tekintettel sérüléseinek jellegére is - az irányadó és újabb hazai bírói gyakorlat alapján is megfelelő mértékűnek tekinthető, ezért a további igényeket alperes, mint megalapozatlant vitatta. 
Az alperes a gyakorlat szerint és nem a felperes által kifejtett számítási mód szerint állapította meg a kifizetett nem-vagyoni kárpótlás összegét 3,5 millió Ft-ban, és álláspontja szerint ezzel a felperes immateriális sérelmeit teljes mértékben kompenzálta.

Az ügyvédi munkadíjat a 32/2003 (VIII.23.) IM rendelet 2. § (2) bekezdése szerint megállapítható ügyvédi munkadíj alapján kérte megállapítani áfával.

Összegzés felperes által igazolt és alperes által elismert igényekről:
Látogatási költség:22.768,- Ft
Behajtási költség: 5.370,- Ft 
Orvosi ellátás költsége:205.910,- Ft
_______________________________
Összesen: 234.048,-Ft

A felperes keresete részben megalapozott.

A gépjármű üzemben tartójának kötelező felelősségbiztosításáról szóló 2009.évi LXII.tv 12.§ szerint a biztosító köteles a károkozó helyett helytállni. 
13.§ szerint káreseményenként 500 millió Ft összeghatárig.
A jelen peres eljárásra alkalmazandó, a káresemény idején hatályos 1959. évi IV. törvény                (a továbbiakban Ptk.) 346.§ (1) bekezdése szerint ha a kárt több személy fokozott veszéllyel járó tevékenységgel közösen okozta, egymásközti viszonyukban a felelősség általános szabályait kell alkalmazni.
A Ptk. 339.§ (1) bekezdése szerint aki másnak jogellenesen kárt okoz, köteles azt megtéríteni. Mentesül a felelősség alól, ha bizonyítja, hogy úgy járt el, ahogy az az adott helyzetben általában elvárható.
A Ptk. 355.§ (1) bekezdése értelmében a kárért felelős személy köteles az eredeti állapotot helyreállítani, ha pedig az nem lehetséges, vagy a károsult azt alapos okból nem kívánja, köteles a károsult vagyoni és nem vagyoni kárát megtéríteni. 
A (2) bekezdés alapján a kárt főszabályként pénzben kell megtéríteni. 
A (3) bekezdés szerint kártérítésként járadékot is meg lehet állapítani. Rendszerint járadékot kell megállapítani akkor, ha a kártérítés a károsultnak vagy vele szemben tartásra jogosult hozzátartozójának tartását, illetőleg tartásának kiegészítését hivatott szolgálni. 
A (4) bekezdés szerint kártérítés címén a károkozó körülmény folytán a károsult vagyonában beállott értékcsökkenést és az elmaradt vagyoni előnyt, továbbá azt a kárpótlást vagy költséget kell megtéríteni, amely a károsultat ért vagyoni és nem vagyoni hátrány kiküszöböléséhez szükséges.
A Ptk. 356. § (1) bekezdése szerint, akinek munkaképessége baleset folytán csökkent, csak akkor követelhet járadékot, ha baleset utáni keresete (jövedelme) a baleset előtti keresetét – neki fel nem róható okból – nem éri el.  
A (2) bekezdés akként rendelkezik, hogy a balesetből eredő munkaképtelenség vagy munkaképesség csökkenés esetén járadékként az elmaradt keresetnek (jövedelemnek) a társadalombiztosítási ellátásokkal csökkentett összegét kell megtéríteni. 
A (3) bekezdés kimondja, hogy a járadék megállapításánál a balesetért felelős személy javára nem vehető figyelembe az a kereset (jövedelem), amelyet a  balesetet szenvedett személy a  balesetből eredő jelentős testi fogyatékossága ellenére rendkívüli munkateljesítménnyel ér el. 
A Ptk. 357. § (1) bekezdése értelmében a balesetet szenvedett személy keresetveszteségét (jövedelem kiesését) általában a balesetet megelőző egy évben elért rendszeres kereset (jövedelem) havi átlaga alapján kell meghatározni. Ha az említett idő alatt a keresetben (jövedelemben) tartós jellegű változás állott be, csak a változás utáni kereset (jövedelem) átlagát lehet figyelembe venni. 
A (2) bekezdés alapján ha a balesetet szenvedett személy munkabére a balesetkor rendszeres jellegű és határozott összegű volt, ezt kell a keresetveszteség megállapításánál figyelembe venni. 
A (3) bekezdés szerint ha a keresetveszteség (jövedelem kiesés) az (1) és (2) bekezdés alapján nem állapítható meg, annak meghatározásánál az azonos vagy hasonló munkát munkaviszony (tagsági viszony) alapján végző személyek átlagos havi keresete az irányadó. 
A (4) bekezdés értelmében a keresetveszteség (jövedelem kiesés) megállapításánál figyelembe kell venni azt a jövőbeli változást is, amelynek meghatározott időpontban való bekövetkezésével már előre teljes bizonyossággal lehet számolni.
A Ptk. 76.§ szerint a személyhez fűződő jogok sérelmét jelenti különösen a magánszemélyek bármilyen hátrányos megkülönböztetése nemük, fajuk, nemzetiségük vagy felekezetük szerint, továbbá a lelkiismereti szabadság sérelme és a személyes szabadság jogellenes korlátozása, a testi épség, az egészség, valamint a becsület és az emberi méltóság megsértése. 
A Ptk. 84.§ (1) bekezdés e) pontja alapján akit személyhez fűződő jogában megsértenek, kártérítést követelhet a polgári jogi felelősség szabályai szerint.
A Ptk. 360.§ (1) bekezdése szerint a kártérítés a károsodás bekövetkeztekor nyomban esedékes. 

Az nem volt vitatott, hogy az alperesnél érvényes, díjjal rendezett kötelező gépjármű felelősségbiztosítással rendelkező gépkocsit balesetet okozott, így az alperesnek kell a biztosítottja által okozott károkért helyt állni.

A bíróság a kereseti kérelem egyes elemeiről az alábbiak szerint döntött:

1,Látogatási költség
Az alperes elismerte 22.768 Ft értékben.

2, eltérő étkezési járadék
Orvosszakértői véleménnyel alátámasztott, hogy felperesnek jelenleg és a jövőben is ügyelnie kell arra, hogy a mozgásszegény életmód következtében testsúlygyarapodás kevésbé jöjjön létre, tekintettel arra, hogy a testsúly gyarapodás hátrányosan hat az ízületeire, így azokban az állapotrosszabbodást felgyorsítja. 
A szakértő személyes meghallgatása során megerősítette, hogy a speciális diéta élethosszig kell a felperesnek, mert a túlsúly növekedés nagyon rosszat tesz a protézisnek és akár hamarabb is kell testsúly növekedés esetén az új protézist beültetni. A második műtét  műtéti kockázatai jóval magasabbak.
A felperes az eltérő étkezés többletköltségét napi 600,-Ft jelölte meg. Ezt a bíróság nem tartotta eltúlzottnak a Pp. 206.§ szerint. 
Nem fogadta el a bíróság azt az alperesi érvelést, hogy az orvosszakértői véleményben kifejtettekre tekintettel felperes által követendő étrend megegyezik a vele azonos életkorú felnőtt átlagos egészség- és testtömegmegőrző táplálkozásával, az általa felsorolt diétás és tápláló élelmiszercsoportok árban és összetételükben megegyeznek a felperessel egyező korban lévő felnőtt egészségének megőrzéséhez szükséges táplálékigényével. 
Nem elfogadható, hogy a felperesnek csak az esetben lenne térítés nyújtása indokolt eltérő étkezés jogcímén, ha orvosilag olyan étrend kialakítása lenne előírva, mely igazoltan eltér a balesetét megelőző étkezési szokásától. (pl. megnövekedett vöröshús bevitel szükséglet, gluténmentes táplálkozás). 
A szakvélemény szerint indokolt zsír- és szénhidrátszegény diéta  többletköltséget okoz az átlagos étkezéshez képest. A csirkehúsok ára még nem csökkent , a kímélő zöldségek ára valóban nem tér el a kevésbé kímélőkétől, mindkettő meglehetősen magas.
A felperes fent részletezett állapota az átlagostól eltérő étkezést  tesz szükségessé, ezért felperes járadékigényét a bíróság megalapozottnak ítélte. 

Lejárt járadék eltérő étkezés jogcímen 
2012.09.28 – 2016. március 31. napjáig, havi 15.000,-Ft 631.500,-Ft-ot, 
járadékként 2016. április 1-től havi 15.000 Ft-ot ítélt meg a bíróság.

3, Gondozás
A felperes gondozásának szükségessége orvosszakértői véleménnyel alátámasztott tény.
A bírói gyakorlat alapján  az ápolási, gondozási díjat meg kell állapítani abban az esetben is, ha azt nem szakképzett személy végzi, hanem valamely családtag, hiszen gondozási munka költségét elsődlegesen nem annak szakmai tartalma, hanem a gondozási munka elvégésének ténye alapozza meg. 
A BDT2013. 2842 kifejti, hogy a baleseti sérülésből eredő károk kiküszöbölése elsősorban a kárért felelős személy kötelezettsége. A kárért felelős személy kártérítési kötelezettségét nem enyhítheti a balesetben sérült személy közeli hozzátartozójának a rovására az, ha a hozzátartozó ill. barát a saját szabadideje terhére ellenszolgáltatás igénye nélkül ápolja és gondozza a sérültet. 
Emiatt az alperes köteles megtéríteni az ápolásnak és gondozásnak az ellenértékét. 
A balesetben megsérült személy hozzátartozóitól, barátaitól nem várható el - így a felperes hozzátartozóitól , barátaitól sem - az, hogy a sérült baleset miatt szükségessé vált gondozását ingyenesen lássák el, és ezzel enyhítsék a kárért felelős személy kártérítési kötelezettségét. Ezért a felperes igényt tarthat arra, hogy az alperes megtérítse a hozzátartozói , barátai által teljesített gondozás ellenértékét. 
A BDT2013. 2843  kimondja, hogy az, ha a sérült otthoni ápolását, gondozását a közeli hozzátartozói és barátai pénzbeli ellentételezés nélkül végezték is, ez a tevékenység pénzben kifejezhető értékkel bír, és mivel a tevékenység a káreseménnyel okozati összefüggésben szükségessé vált és elvégzésre került, értékének megtérítésére köteles az alperes a kártérítési felelőssége körében.
A teljes kártérítés elvének (Ptk. 355. §) érvényesülése teszi lehetővé a károkozó terhére annak figyelembe vételét is, ha a károsult javára mások ingyenesen nyújtanak szolgáltatásokat. A Pp. 206. § (3) bekezdése alapján a rendelkezésre álló bizonyítékok helyes mérlegelésével kell a bíróságnak megállapítania a felperes kiesett tevékenységeinek ellenértékét.
A bíróság figyelembe vette az alperes érvelését, hogy a hozzátartozók ápolási, gondozási díjánál figyelmen kívül kell hagyni az adót és járulékokat.
A minimálbér 2016. évre br. 73.815 Ft. Ez 2015-ben 604 Ft/óra, míg 2016. január 1-től 638 Ft/óra.
A felperes mind a lejárt költség, mind a járulék megállapításánál napi 400 Ft összeggel számolt, ami a bíróság álláspontja szerint egyáltalán nem eltúlzott mértékű.
 A gondozás időtartamát pedig a feléperes orvos szakértői véleménnyel igazolta.
 teljeskörű gondozás 2012.07.27-2012.11.27., havi 30.000,-Ft 120.000,-Ft
részleges gondozás 2012.11.28-2013.05.22., havi 20.000,-Ft 183.333,-Ft
teljeskörű gondozás 2013.05.28-2013.08.28., havi 30.000,-Ft 90.000,-Ft
részleges gondozás 2013.08.29-2013.11.11., havi 20.000,-Ft 49.333,-Ft
Felperes igénye: 442.666,-Ft
alperes térített : 319.145,-Ft
Felperes további igénye: 123.521,-Ft volt.
A bíróság lejárt gondozási díj címén 123.521 Ft-ot talált elfogadhatónak, míg gondozás címén havi járadékként 3000 Ft-ot.
Ezt meghaladóan a felperesi igényt elutasította, mert a szakvélemény szerint a felperes a továbbiakban csak a lábápolás terén szorul gondozásra.

4, Háztartási kisegítő munka
A felperes a perbeli balesettel összefüggésben elszenvedett sérüléseivel összefüggésben baleset napjától 2012. július 26. napjáig állt kórházi kezelés alatt. Kórházi elbocsátásakor lábát nem terhelhette, járókerettel volt képes helyváltoztatásra. Járókeret elhagyását követően a további terhelési tilalom miatt mankót használt, melyet az egyre fokozódó csípőízületi panaszok, mozgásbeszűkülés és nagyfokú végtagrövidülés miatt (6 cm végtagkülönbség) a TEP beültetéséig használt. Továbbá a perben meghallgatott tanúk és maga felperes is nyilatkozott a háztartási munkákban való akadályozottságról, melyben most a férj és szomszéd barátok segítenek.  
tanú1. tanú elmondta, hogy délelőttönként jár át felpereshez, jelenleg is heti 4-5 órát ő maga segít felperesnek a háztartási munkákban, továbbá alkalmanként felperes helyett felperes édesanyjának is.  tanú2. tanú szintén segít felperesnek mind a saját háztartásukban, mind felperes édesanyja háztartásában heti 2-3 – szor. 
Az orvos szakértő a személyes meghallgatása során kiemelte , hogy guggolni felperes csak félig tud, futni pedig egyáltalán nem az állapota miatt, 10 kg-ig emelhet a gerince féloldalassága miatt.
A gyógytarttam teljes idejére a felperes nem tudott háztartási munklát végezni ( 16 hónap)
A következetes bírói gyakorlat szerint a balesetben sérült személy kiesett munkájának a pótlásával a hozzátartozók nem kötelesek a kárért felelős személy kötelezettségét enyhíteni, ezért az e munkák költségeinek megtérítése iránti igény jogalapja fennáll és nincs jogi akadálya annak, hogy a károsult a káreseménnyel összefüggő, a jövőben rendszeresen felmerülő költségei megtérítését igényelje. Erre figyelemmel a felperesnek az olyan tevékenysége jelentkezik kárként, amelyet korábban ellátott, és az általa elvégzett tevékenység pótlásának a szükségessége teremti meg a tevékenység ellenszolgáltatásából adódó igény követelését.
A KÚRIA Pfv.III.21.922/2014/4. sz. ítéletében rögzíti, hogy jogi értelemben nem csak az a megtérítésre szoruló kár, amelyet az indokolt pótlásra ténylegesen kifizettek, hanem a felperes azzal károsodott, amikor a baleset következtében létrejött egészségkárosodásával kialakult az az állapot, amelyben kisegítőre szorul. Ténylegesen ez a felperes kára, az hogy a vagyoni kára kiküszöböléséhez, csökkentéséhez a segítőknek az igénybevétele szükséges.
A segítő személy ingyenesen végzett tevékenysége azonban nem mentesíti a károkozót és a helyette helytállni köteles biztosítót ennek a költségnek a megfizetése alól. Az ingyenes munkavégzéssel a felperest segítő a károkozó terhét nem vállalja át. A rászorultság megállapítása esetén már nem a károkozóra tartozik, hogy a károsult ténylegesen mire fordítja a megítélt kártérítést. Jelentősége annak van, hogy az ingyenes segítők szívessége egy függő viszonyt teremt, amely nem biztosan kialakult, végleges helyzetet jelent, ez pedig a károsult terhére nem eshet. 
A Fővárosi Ítélőtábla álláspontja szerint a járadék összegének a meghatározása során szükséges értékelni az elérhető piaci szolgáltatások árát is. Tényleges költségek igazolása hiányában a Pp. 206. § (3) bekezdésén alapuló bírói mérlegelés így tehető megalapozottá. (Fővárosi Ítélőtábla 6.Pf.22.249/2011/8 számú ítélete .) 
Ennek megfelelően az összegszerűség körében összehasonlító árakként a felperes hivatkozott a szolgáltató árajánlatára és a hivatal3foglalkoztatási Igazgatóság adataira. A hivatal3foglalkoztatási Igazgatóság által 2013. évre vonatkozó tájékoztatására, mely szerint a házi takarító, kisegítő munkakörben foglalkoztatottak havi bére 127.847,-Ft vagyis 735,59,-Ft/óra, 2014. évben pedig 709,7 Ft volt.
A minimálbér 2016. évre br. 73.815 Ft. Ez 2015-ben 604 Ft/óra, míg 2016. január 1-től 638 Ft/óra.
A felperes mind a lejárt költség, mind a járulék megállapításánál napi 400 Ft összeggel számolt, ami a bíróság álláspontja szerint egyáltalán nem eltúlzott mértékű.
A bíróság tehát a felperesi igényt megalapozottnak találta havi 20.000,-Ftban, mely napi 666,66,-Ft összegnek felel meg, és ezen felperesi igény a házi takarító, kisegítő egy órai díjazását sem éri el.
Az alperes 2013. november 11. napjától, havi 10.000,-Ft járadékot folyósít háztartási kisegítő -, házkörüli, és kerti munka jogcímen összevontan, mely összeget jelen háztartási munka kisegítő igénynél vonta le.
Lejárt járadék nehéz- és közepesen nehéz háztartási munka kisegítő jogcímen 
2013..11. 12-2016.03.31. időre, havi 20.000,-Ft 572.667,-Ft
alperes térített fenti időszakra, havi 10.000,-Ft - 286.333,-Ft
A felperes további igénye: 286.334,-Ft – ban megalapozott.
2016. április 1. napjától előre, minden hónap 5. napjáig havi 20.000.-Ft járadékot állapított meg a bíróság nehéz- és közepesen nehéz háztartási kisegítő munka jogcímen a felperes részére.

5, Kerti és házkörüli kisegítő munka
A KÚRIA Pfv.III.20.787/2014/5. számú ítéletében rámutatott arra, hogy a házkörüli és kerti munka tekintetében nem az érintett ingatlan tulajdonjogi helyzete a döntő, hanem az a tényleges helyzet, hogy a munkát ki végezte a baleset előtt. A károkozó azt köteles megtéríteni, amely a tényelegesen viselt kár pótlására szolgál. A káreset előtti helyzetet kell reparálni, vagyis abból kell kiindulni, hogy a káreset miatt a károsult a ház körül és a kerti munkákat végezni tovább ugyanolyan mértékben nem tudja. 
Az orvosszakértői vélemény bizonyította, hogy felperes a gyógytartam időtartamában mindennemű kerti és házkörüli munka tekintetében kisegítőre szorult. (orvoszakértői vélemény 20. old. 12-13. pontok).          
Továbbá a perben meghallgatott tanúk és maga felperes is nyilatkozott a házkörüli és a kerti munkákban való akadályozottságról, melyben most a férj végez.  
A felperesi igény összegszerűségének alátámasztására  igazságügyi mezőgazdasági szakértő véleményt F/12-1. alatt és a kiegészítő mezőgazdasági szakértői véleményt F/12-2 alatt csatolt. Az igazságügyi mezőgazdasági szakértői vélemény szerint a felperes által lakott ingatlanrészen a nehéz és közepesen nehéz kerti és házkörüli munkák munkaidő szükséglete 31,11 nap/év, költségvonzata 155.563,-Ft/év, mely havi 12.964,-Ft. (mezőgazdasági kiegészítő szakértői vélemény) 
Kiemelte hogy a mezőgazdasági szakértő kizárólag a felperesi ingatlanrészt mérte fel, és arra vonatkozóan terjesztette elő véleményét.
Az orvosszakértő szakvéleményében kifejtette, hogy felperes a baleset következtében miben és mennyiben szorul segítségre, a kerti-, és házkörüli munka isegítő igény összegét pedig a mezőgazdasági szakértői vélemény tartalmazza. 
A bíróság elfogadta, hogy a kerti és házkörüli munkák jellege, rendszeressége, időbeli végzése eltér a háztartási munkáktól, ezért két külön tételben jogosult a kisegítőre szoruló ezt érvényesíteni.
Mivel a felperes nem állította, hogy a teljes kerti munkát végezte el, így a bíróság lejárt költség tekintetében igényét 50%-ban fogadta el a mezőgazdasági szakértő véleménye alapján 96.000 Ft értékben. Járadékként pedig havi 4.200 Ft-ot talált a Pp. 206§ alapján elfogadhatónak, ezt meghaladóüan a felperes keresetét elutasította.

6,Közlekedési többlet költség
A felperes személyes meghallgatása során elmondta, hogy a baleset óta már mindenhova autóval közlekedik, mivel egyrészt maga a tömegközlekedés is rendkívül rossz felperes címe (ritkák a járatok), másrészt a tömegközlekedés fokozott gyaloglással jár (a megállókba is el kell jutni, valamint a megállókból el kell jutni a sokszor még távolabb lévő célállomáshoz), de a gyalogolni felperes nem tud.
A bírói gyakorlat töretlen a tekintetben, hogy a kísérő és a közlekedési többletköltség két külön érvényesíthető igény, figyelemmel arra, hogy más tevékenységgel kapcsolatos költségeket fedez. Ezek alapján a bíróság a felperesnek ezen a jogcímen lejárt közlekedési járadékként
2013. november 11-től 2016. március 31-ig, havi 20.000,-Ft 572.667,-Ft
alperes térített fenti időszakra, havi 5.000,-Ft 143.167,-Ft = 429.500,-Ft-ot
2016. április 1. napjától előre, minden hónap 5. napjáig havi 20.000.-Ft közlekedési járadékot ítélt meg a család régi gépkocsija  fogyasztásának ( típus1, 5,5 l) figyelembevételével.

7, Kísérő költsége
A felperes közlekedéssel kapcsolatban felmerült igénye nem szűkíthető le az orvoshoz, és rehabilitációs kezelésekre járás költségeinek megtérítésére, ugyanis ez a személyes szabadságának megsértését jelentené. 
Kontroll vizsgálatokra, háziorvoshoz, gyógytornára, fizikoterápiás kezelésre, minden hivatalos és magánügyének intézésére úgy tudott eljutni, ha férje elszállította típus1 típusú gépjárművükkel.
Nem hagyható figyelmen kívül a bíróság szerint, hogy felperes lakóhelyére figyelemmel sokkal nagyobb távolságok megtételére kényszerül alkalmanként, mint egy budapesti lakos. Keresetlevelében részletesen levezetésre került, hogy : 
•	a kórház1 történő kontroll vizsgálatok alkalmával megtett út alkalmanként 106 kilométer, 
•	a kórház2 történő kontroll vizsgálatok alkalmával 25 km/alkalom, 
•	a gyógyfürdő történő rehabilitációs kezelések, és kontroll vizsgálatok alkalmanként  65 kilométer, 
•	a tatai ellátó intézet alkalmanként 300 kilométer, 
•	a székesfehérvári vizsgálatok során, alkalmanként 210 kilométer, 
•	a budapesti kórház3 történt utazás alkalmanként 364 kilométer volt a megtett út, 
•	de akár a gyógyszertárba, vagy a napi bevásárlásoknál a boltba való eljutás is lényegesen nagyobb távolság, figyelemmel arra, hogy vidéken nincs minden sarkon gyógyszertár és bolt. 
Mindezeken túl a gépjárművel történő közlekedés során az üzemanyag költségen túl szükségszerűen felmerül a parkolási díj, illetve a gépjármű többlethasználatából eredő megnövekedett fenntartási-költség emelkedés is.
Ezek alapján 
2012. 07.27-2013.05.22. időre, havi 8.000,-Ft 79.200,-Ft
2013.05.28-2013.11.10. időre, havi 8.000,-Ft 44.000,-Ft költség merült fel,
az alperes térített 80.000,-Ft-ot
így a bíróság további  43.200,-Ft-ot ítélt meg a fent kifejtett óradíj számítás alapján.

8. Gyógyszer , kötszer
A felperes már a kórházi kezelése alatt trombózis megelőzésére injekciós kezelésben (Fraxiparine) részesült, melynek folytatását a kórházi elbocsátást követően is indokoltnak tartották augusztus végéig. Jelentkező fájdalom csillapítására Tramadol, Analgesin, Donalgin, Xilox, Voltaren dolo tablettát szed, Flector tapaszt, nem szteroid gyulladáscsökkentő, fájdalomcsillapító krémet (Voltaren krém, Felctor gél, Amineorg gél), masszázshoz Rozmaring krémet használ, legyengült állapota miatt vitamin készítményeket (Béres Aktival), csontosodás elősegítésére Béres csonterősítő tablettát, a necrosis súlyosbodásának kezelésére Béres porcerő tablettát vásároltak számára.
Csípőízületi protézis beültetését követően ismét trombózis megelőzésére injekciós kezelést folytattak június végéig, sebkezelésre kötszereket, fertőtlenítőszereket vásároltak, illetve sebgyógyulást követően Körömvirág krémet használt. Ezt orvos szakértői véleménnyel, tanúvallomásokkal és számlákkal igazolta.
Az orvosszakértő véleménye szerint fájdalomcsillapító tabletták, trombózis megelőzésére injekció, antibiotikum, gyulladáscsökkentők, nem szteroid gyulladáscsökkentők, immunrendszer erősítésére vitaminok, csontosodás elősegítésére tabletták, porcerősítők, sebkezelésre krémek, fertőtlenítőszerek, kötszerek, masszázshoz gyógy krém használata indokolt volt. (szakértői vélemény 21. oldal 20. pont)
A felperes felmerült költségét a keresetlevélhez csatolt F/16-1-F/16-12 alatt csatolt 22 darab számlával is alátámasztotta.
A felperes maga is nyilatkozott arra vonatkozóan, hogy fájdalomcsillapító készítményeket, porcerősítőket, izomlazító készítményeket alkalmaz rendszeresen a sérülés maradványtüneteinek kezelésére, melyek havi 7 - 8.000,-Ft többletkiadást jelentenek számára .
Elmondta azt is, hogy mind orvos által felírt, mind a recept nélkül kiváltható gyógyszereket alkalmaz. (9.Jk. 2.o.) A tanúk szintén megerősítették a felperesi gyógyszer-fogyasztást (tanú3 tanú: 9.Jk.3.o., tanú2. tanú: 9.Jk. 5.o.).
A felperes a baleset előtt nem szedett gyógyszert.
A baleset miatt felmerült gyógyszer-, kötszer kiadásának megtérítését a gyógytartam idejére, havi 12.000,-Ft összegben. A bíróság megalapozottnak tartotta az alábbi részletezésben a Pp. 206.§ alapján :
Az alperes gyógyszerköltség jogcímen 54.000,-Ft kártérítést térített.
2012. 07.27-2013.05.22. időre, havi 12.000,-Ft 118.800,-Ft
2013.05.28-2013.11.10. időre, havi 12.000,-Ft 66.000,-Ft
130.800,-Ft .

Járadék:
Az orvosszakértői vélemény alapján tényként állapítható meg, hogy jelenleg és a jövőben is fájdalomcsillapító tabletták, krémek gyulladáscsökkentő szerek szedése időszakosan indokoltak és szükségesek. Kúraszerűen immunrendszer erősítésére szedett vitaminkészítmények, porcregeneráló tabletta és fürdősó használata indokolt. 
A felperes F/16-13-F/16-20 alatt csatolta a 2013. november 11-től megőrzött 18 db gyógyszertári számlát, és további számlákat F/16-25 alatt.
Az orvoszakértői véleményre és a becsatolt számlákra is tekintettel, a gyógytartamot követően véghatáridő nélkül, havi 7.000,-Ft járadék nem volt eltúlzott.
Az alperes 2013. november 11. napjától, havi 2.000,-Ft járadékot folyósít felperes részére.

Lejárt gyógyszer járadék 
2013. november 11-tól 2016.március 31-ig, havi 7.000,-Ft  azaz 200.433,-Ft
Az alperes térített fenti időszakra, havi 2.000,-Ft azaz 57.267,-Ft
Felperes további igénye 143.166,-Ft volt.
Így a bíróság 2016. április 1. napjától előre, minden hónap 5. napjáig havi 7.000.-Ft gyógyszer járadékot állapított meg a  felperes részére.
Az alperes gyógyászati segédeszköz jogcímen 6.990,-Ft összeget fizetett meg.
A felperes által benyújtott járóbot, sarokemelő, fürdőszék, Kosmodisk térítésére nem látott lehetőséget alperes, nem a jogalap hiánya, hanem amiatt, mivel felperes ezek beszerzési értékét igazoló semmilyen dokumentumot nem nyújtott be igazolásként. A bíróság álláspontja szerint a megtérítésnek nem alapfeltétele a számla csatolása.
Az orvosszakértő véleményben fel nem sorolt, de felperes által előterjesztett gyógypapucs, gumiharisnya megtérítésére vonatkozó igény tekintetében ezek szükségességét a felperes állapota alátámasztotta, míg az összege a piaci áraknak megfelelt.
Fent felsorolt eszközök térítésére a bíróság nem csak a  beszerzést igazoló dokumentum ellenében látott lehetőséget. 
Két pár papucs beszerzése sem tekinthető eltúlzott mértékűnek. 
Felperes igénye megalapozott
mankó 1.990,-Ft
járóbot 1.990,-Ft
szobakerékpár 10.000,-Ft
gyógypapucsok 33.970,-Ft
WC magasító ülőke 1.674,-Ft
fürdőszék 7.000,-Ft
gumiharisnya 4.318,-Ft
Kosmodisk 16.900,-Ft
sarokemelő 540,-Ft
Összesen: 78.382,-Ft
alperes térített - 6.990,-Ft
71.392,-Ft értékben, így a bíróság azt megítélte.

9. Rehabilitáció
A szakértői véleményben foglaltak szerint; gyógytorna, masszőr, fizikoterápiás kezelések, gyógyfürdő, illetve úszás igénybevétele 2013. novemberig indokolt.
Kórházi elbocsátást követően a felperes otthonába járt ki gyógytornász, TB alapon 15 alkalmas kezelést vett igénybe. A gyógytornával egyidejűleg 2012. augusztus 8. napjától masszőr jár házhoz heti háromszor, alkalmanként 3.500,-Ft díjazás ellenében, mely havi 42.000,-Ft kiadást jelentett. Ezt a felperes igazolta.
Ezen túl igénybe vette TB alapon a gyógyfürdő kezeléseket is, felperes érezve a víz jótékony hatását, ahogy teheti saját finanszírozásból is úszni, gyógyfürdőbe jár.
Az orvosi rehabilitáció céljából TB támogatással igénybe vehető gyógyászati ellátásokról szóló 5/2004. (XI. 19.) EüM rendelet szerint a TB által biztosított gyógytorna, gyógyfürdő nem korlátlan szolgáltatás, az évente kétszer igénybe vehető 15 alkalomra kiállított beutalót 8 hét alatt kell igénybe venni, és ezen szolgáltatás is térítés-köteles, ahogy a közlekedési költség is felmerül ilyenkor is.
Igazolta  a felperes, hogy az úszás nem szerepel a támogatott ellátások között, a TB terhére igénybe vehető 15 alkalmas gyógyfürdő szolgáltatás költsége, a gyógyfürdő 2015. évben 15.000,-Ft volt. Igazolta a TB alapion igénybe vehető 15 alkalom kihasználását is.
A csípőprotézis beültetését követően 2013. július hónaptól ismét folytatta a rehabilitációs kezelést, masszőr kezelését vett igénybe, heti három alkalommal jár egy másik, olcsóbb masszőrhöz, alkalmanként 3.000,-Ft összeget fizet a kezelésért. 
F/18-1-F/18-2 alatt a gyógyfürdő belépők, F/18-3-F/18-4 alatt a masszőr számlái csatolásra kerültek, mely a költségeket igazolja ezek összegét. 
Az alperes a 2012-13-s hévízi gyógyfürdőkezelés 7.500,-Ft költségén túl kártérítést nem fizetett rehabilitációs költség jogcímen.

Felperes igényét rehabilitáció jogcímen
2012. augusztus 8-2013.05.22. időre, havi 42.000,-Ft=369.600,-Ft
2013.07.01-2013.11.30. időre, havi 42.000,-Ft=210.000,-Ft
Összesen: 579.600,-Ft-ot a bíróság igazoltnak talált a szakvélemény és az okitratok alapján.
Járadék:
2013. novemberétől felperes maradványállapotára figyelemmel véghatáridő nélkül gyógytorna, úszás, gyógyfürdő, masszázs és manuálterápiás kezelés igénybevétele az állapot fenntartásához szakértőileg indokolt. 
F/18-5 alatt csatolta a masszőr nyilatkozatát, mely igazolja a masszázs folyamatosságát, továbbá csatolta a rendelkezésre álló masszázs, uszoda és gyógyfürdő számlákat is. Továbbá felperes kárenyhítési kötelezettségének is maximálisan eleget tesz: a megtanult gyógytornát egyedül, otthon végezni, csakúgy mint a szobakerékpározást.
A havi rendszerességgel felmerülő költsége gyógymasszázs címen (8 x 3.000, számla F/18-3 alatt már a keresethez csatolva) 24.000,-Ft, havi 3-4 alkalommal 2.600,-Ft/alk. gyógyfürdő belépő költsége (gyógyfürdő 2.600,-Ft/alk., gyógyfürdő2 2.200,-Ft/alk.). 
További uszoda, gyógyfürdő számlákat F/18-6-F/18-7 alatt csatolom, a masszázs ára 2016.01.01-től 3.800,-Ft/alkalomra emelkedett F/18-8 és F/18-9 alatt számlákkal igazolva.
Az orvosszakértő szóbeli meghallgatása során kiemelte, hogy rendszeres úszás felperes állapotrosszabbodásának késleltetése érdekében, heti rendszerességgel élete végéig indokolt. 
Az orvosszakértő szóbeli meghallgatása során alperesi kérdésre elmondta azt is, hogy a jövőbeni degeneratív elváltozást nehéz megjósolni, egyéntől is függ, de az aszimmetrikus terhelésből adódhat, és a tapasztalat az, hogy elő szokott fordulni, de kezeléssel késleltethető a folyamat. 
Mindezekre tekintettel ezen a jogcímen a bíróság az összegszerűséget, havi 31.000,-Ft összegben állapította meg a Pp. 206.§ alapján.

Lejárt rehabilitációs járadék 
2013. november 12-tól 2016. március 31-ig, havi 31.000,-Ft =887.633,-Ft
2016. április 1. napjától előre, minden hónap 5. napjáig havi 31.000.-Ft rehabilitációs járadékot állapított meg a felperes részére.

10. Orvosi ellátás költsége
Az alperes elismerte 205.910 Ft-ban, így azt a bíróság megítélte.

11, gyermekgondozási többlet
Az orvosszakértő a véleményében kifejtette, hogy az elszenvedett sérülésekkel okozati összefüggésben kialakult maradványállapotára tekintettel a kiskorú gyermekek gondozásában, ellátásában korlátozott volt a gyógytartam időtartamában. Ezen időtartamot követően a kiskorú gyermek gondozása és ellátása nehezítettséget jelent mintegy enyhe-közepes mértékben számára. 
A bíróság osztotta azon alperesi érvelést, mely szerint a gyermek gondozása főként háztartási munka, míg a fennamradó részt ( pl. játék, mesélés, gyermekfelügyelet) a felperes is el tudta látni. 
A jövőbeni járadék pedig nem idokolt, különös tekintettel arra, hogy a kisebbik gyermek is már 8 éves és így egyre kevesebb fizikai megterhelést igénylő foglalkozást igényel.
Ezért a bíróság a felperes keresetét ezen a jogcímen elutasította.

12, Szülőgondozás
A felperes személyes meghallgatása alkalmával nyilatkozott arra vonatkozóan, hogy súlyos beteg szülei segítségére volt a balesetet megelőzően, a testvére a szülők gondozásában soha nem vett részt 
F/21-1 alatt csatolásra került az édesapja leszázalékolásával kapcsolatos I. fokú orvosszakértői vélemény, mely alapján megállapítható, hogy a bal alsó végtag csonkolt, munkaképesség csökkenése pedig 100%-ban került meghatározásra. Felperes édesapja 2014. február 24. napján elhunyt.
Felperes édesanyja 2013. május hónapban agyvérzést kapott, azóta egyensúlyzavara van, bottal közlekedik, bal keze lebénult. 2013. november 18. napján a hivatali szerve 57% C2 csoportú rokkantnak minősítette (orvosi irat F/21-2 alatt csatolva)
A gondozásra szoruló édesapa, majd időközben agyvérzés következtében szintén súlyos mozgáskorlátozottá vált édesanya ellátásában a felperes balesettel összefüggésben fennálló egészségi állapota miatt nem képes közreműködni, azt helyette a férje és barátok végzik.  
A szakértő véleménye szerint az elszenvedett sérülésekkel okozati összefüggésben a szülők gondozásában, ellátásában korlátozott volt felperes a gyógytartam időtartamában, illetve jelenleg és a jövőben is. 
Mindezekre figyelemmel hozzátartozók (szülők) gondozás jogcímen 2012. július 10. napjától 2013. május 31. napjáig, az igény havi 10.000,-Ft, figyelemmel arra, hogy édesanyja agyvérzéséig a feladatok egy részét el tudta látni, 2013. június 1. napjától 2014. február 23. napjáig, havi 20.000,-Ft, majd 2014. február 24. napjától – édesapja halálától - véghatáridő nélkül, havi 10.000,-Ft járadék nem eltúlzott a gondozási díjak mértékénél kifejtett érvelés szerint.
Az alperes ezen a jogcímen kártérítést nem nyújtott.

A lejárt járadék hozzátartozó gondozása jogcímen
2012. július 10-től 2013. május 31-ig, havi 10.000,-Ft=106.666,-Ft
2013. június 1-től 2014. február 23-ig, havi 20.000,-Ft=175.333,-Ft
2014. február 24-től 2016. március 30-ig, havi 10.000,-Ft=251.786,-Ft
A felperes igénye: 533.785,-Ft tekintetében megalapozott.
2016. április 1. napjától előre, minden hónap 5. napjáig havi 10.000.-Ft szülőgondozási járadékot is megítélt a bíróság.

13,Keresetpótló járadék
A Ptk 356. § (1) bekezdése alapján, akinek munkaképessége baleset folytán csökkent, csak akkor követelhet járadékot, ha a baleset után keresete (jövedelme) a baleset előtti keresetét - neki fel nem róható okból- nem éri el.
A bíróság azt vizsgálta meg, hogy a felperes állapota lehetővé teszi-e képzettségének megfelelő munkakör betöltésére, van-e olyan munkakör, amit egyáltalán betölthet, hogy az álláskeresés során úgy járt-e el, ahogyan az adott helyzetben általában elvárható.
A bírói gyakorlat szerint abban az esetben, ha felperes önhibáján kívül nem tudelhelyezkedni a megmaradó munkaerejének megfelelő munkakörben a saját lakóhelyén vagy annak közelében, ezt a körülményt nem lehet a károsult hátrányára értékelni.
A felperes  állította, hogy munkanélküliségének releváns oka a baleseti sérülésből eredő fogyatékossága, a baleset utáni keresete neki fel nem róhatóan nem éri el a megmaradt munkaképességének megfelelő összeget, így a baleset előtti és a baleset utáni tényleges keresetének teljes különbözetére tarthat igényt.
A felperes a balesetet megelőzően rendszeresen dolgozott, 2013. november 8-tól neki fel nem róható okból nem rendelkezik jövedelemmel, csak és kizárólag a hivatal4 által megállapított ellátást kapja, illetve 2013. december 9. napjától 2014. március 8. napjáig munkanélküliek ellátásában részesült.
F /26. alatt csatolt munkáltatói felmondás és orvosszakértői vélemény is igazolja, hogy felperes nyomdagép-kezelő munkakör betöltésére alkalmatlan. 
Az F/27-1 alatt csatolt területileg illetékes Munkaügyi Központ határozata igazolja, hogy felperes jelentkezett álláskeresőként és mivel felperes részére munkát a Munkaügyi Hivatal nem tudott biztosítani, részére álláskeresési járadék került megállapításra.
 F/27-4 alatt csatolta felperes álláskeresési kiskönyvét, mely igazolja, hogy 2014. évben ismét jelentkezett a Munkaügyi Központban álláskeresőként, illetve F/27-5 alatt csatolta a Munkaügyi Központ határozatát, mely igazolja, hogy 2015. évben is jelentkezett álláskeresőként történő nyilvántartásba vételre. Felperes ezzel eleget tett kárenyhítési kötelezettségének, de a Munkaügyi Központ nem tudott részére munkát biztosítani.
Az orvosszakértői vélemény szerint, felperes maradványállapota alapján 45% baleseti munkaképesség csökkenés véleményezhető, továbbá kialakult maradványállapotára figyelemmel szakképzettségének megfelelő munkakörét, a hosszas állással, járással, és folyamatos emeléssel járó fizikai munka (nyomdagép-kezelő) nem képes ellátni. Nem képes háziasszonyként sem elhelyezkedni.
A bírósági gyakorlat szerint nem a 7/2012 (II.14.) NEFMI rendelet szerint kell a munkaképesség csökkenés mértékét megállapítani a kártérítési jogviszonyban, hanem a felek közötti jogvitában az eljáró orvosszakértőnek a korábbi szakértői gyakorlat szerint kell az egyes sérüléseket értékelnie a baleseti munkaképesség csökkenés mértékének meghatározása során, hiszen a NEFMI rendelet nem írja felül a Ptk. teljes kártérítés elvét rögzítő szabályait.
A fentiek alapján különös tekintettel az orvosszakértői szakvéleményben írtakra, az állapítható meg, hogy a felperes baleseti munkaképesség csökkenése 45%-os, a balesettel összefüggésben kialakult maradványtünetei nem teszik lehetővé azt, hogy a korábbi munkaköreiben (nyomdagép-kezelő) fizikai munkát végezzen, elhelyezkedjen. 
A  Legfelsőbb Bíróság PK.35. számú állásfoglalása szerint a baleseti járadék alapjául szolgáló átlagkereset meghatározásánál a keresetet a nyugdíjjárulékkal csökkentett összegben kell figyelembe venni.
Az alperes azon érvelése, miszerint a szakértő „szóbeli meghallgatása során sem adta értékelhető indoklását annak a jelentős és szokatlan mértékű eltérésnek, amely az NRSZH által megállapított 22% és a szakvéleményben szereplő 45% között fennáll” nem állja meg a helyét. A szakértő kifejtette, hogy  NRSZH által megállapított egészség károsodás mértéke el szokott térni a szakértő által megállapított munkaképességcsökkenés mértékétől. Az adatot komplexen kell vizsgálni. Az egészségkárosodás és munkaképességcsökkenés nem mosható össze. 
Az orvosszakértő egyértelműen a bíróság kirendelő végzésében foglaltaknak megfelelően a baleseti munkaképesség-csökkenés mértékét határozta meg, szóbeli meghallgatása során pedig az alperes kérdéseire is kimerítően válaszolt : miszerint a munkaképesség csökkenés és az egészségkárosodás nem mosható össze. Az NRSZH az egészségkárosodás teljesen más szempontok alapján állapítja meg, mint az igazságügyi orvosszakértő a munkaképesség csökkenést. A szakértőnek nem a NEFMI rendeletet, hanem a korábbi módszertani levelet, és irányelveket kell alkalmaznia, és a baleseti munkaképesség csökkenés mértékét kell megállapítani, minden balesettel okozati összefüggésben lévő – akármilyen csekély is – korlátozottság értékelésével.
Alperes által említett egészségkárosodás a szervezeti struktúrák, fiziológiai funkciók hiányát, csökkenését vagy torzulását jelenti, mely károsodás az egyén képességének csökkenését okozhatja.
A Ptk. is a baleseti munkaképesség-csökkenés fogalmát használja, és nem egészségkárosodást.
Az alperes ezzel ellentétes érvelése azért is téves, mivel a 7/2012. NEFMI rendeletet megalkotására a TB ellátások igénybevételének szigorítása érdekében került sor, annak 1.§ (1) bekezdése pedig egyértelműen meghatározza az alkalmazás körét, mely az állami ellátórendszerben szereplő és onnan juttatásban részesülő alanyokat jelenti. 
Minderre figyelemmel a komplex minősítésre vonatkozó részletes szabályokról szóló 7/2012. NEFMI rendeletet a kártérítési perekben nem alkalmazható.
A felperes munkaképessége azért csökkent ilyen nagy mértékben, mert a szakképzettsége szerinti munkakör betöltéséhez szükséges állni, menni, az nagyfokú mozgékonyságot feltételez. Más lenne esetleg a helyzet, ha pl. számítógép kezelő lenne, mert ahhoz más fizikai adottságok szükségesek. Jelen esetben a felperes saját háztartásában sem tudja ez irányú végzettsége ellenére ellátni a feladatait, így tőle nem várható el, hogy a valóban hiányszakmának számító idegenforgalomban helyezkedjen el. Mivel huzamosabb ideig sem állni sem üni nem tud, így bármely munkakör betöltésére alkalmatlan.
Nyomdagép kezelőként pedig főleg nem tud elhelyezkedni,. 
Kárenyhítési kötelezettségének ekörben eleget tett, ezt igazolja a Munkaügyi Központ igazolása is.
A baleset előtt 2011. július 1. napjától 2012. június 30. napjáig felperes bruttó jövedelme (munkáltatói igazolás F/24-1-2 alatt csatolva) 1.162.341,-Ft volt. A közölt időszakból 11 hónap vehető csak figyelembe, mivel 2012. április hónapban felperes kiskorú gyermeke megbetegedése miatt táppénzben részesült (1.162.341 – 70.678), a havi bruttó jövedelme 99.242 ,-Ft. 2010. évben a munkavállalói járulék 17%. A havi bruttó keresetét csökkentve a munkavállaló járulék összegével (99.242 – 16.871) felperes járulékkal csökkentett jövedelme, havi 82.371,-Ft. 
A felperes munkaviszonya 2013. november 8. napjával megszűnt, 2013. július 10. napjától, havi 8.100,-Ft összegű baleseti járadékot folyósítottak részére.
2013. december 9. napjától 2014. március 8. napjáig 294.030,-Ft álláskeresési járadékban részesült. Az álláskeresési járadék (3.267,-Ft/nap) összegéből a kifizető 10% mértékű nyugdíjbiztosítási járulékot von le, felperes járulékkal csökkentett ellátás napi összege 2.940,-Ft volt. A baleseti járadék összege 2014. évben, havi 8.295,-Ft, 2015. évben 8.445,-Ft összegű. (igazolás F/30 alatt csatolva)
Mindezekre figyelemmel  keresetpótló járadék megállapítása a munkaviszony megszűnését követően (2013. november 8. napja) az álláskeresési járadék megállapításának időpontjáig (2013. december 8. napja) az elérhető jövedelem és baleseti járadék, továbbá az álláskeresési járadék folyósításának idejére (2013. december 9. napjától 2014. március 8.napjáig) az elérhető jövedelem és munkanélküli járadék, baleseti járadék közötti különbözet, illetve az álláskeresési járadék megszűnését követően (2014. március 9 napjától) a nyugdíjkorhatár eléréséig a mindenkor elérhető jövedelem és baleseti járadék különbözetének járadékszerű térítése megalapozott.
Az alperes 2013. november 9-től 2013. december 8-ig 14.004,-Ft, 2014. március 9-től 2014. március 31-ig 10.390,-Ft, 2014. április 1-től 2014. július 31-ig terjedő időre 56.016,-Ft, mindösszesen 80.410,-Ft összeget fizetett meg, majd 2014. auguszttus 1 napjától, havi 14.004,-Ft jkeresetpótló járadékot folyósít a felperes részére.

Lejárt keresetpótló járadék 
2013. november 8. napjától 2013. december 7. napjáig
•	elérhető jövedelem, havi 82.371,-Ft 
•	baleseti járadék, havi - 8.100,-Ft 
•	az alperes térített -  14.004,-Ft 
•	Keresetpótló járadék, havi 60.267,-Ft 

2013. december 8. napjától 2014. március 8. napjáig álláskeresési járadékban is részesült, erre az időszakra jövedelemvesztesége nem volt.

2014. március 9. napjától 2014. december 31. napjáig
- elérhető jövedelme, havi 82.371,-Ft 799.796,-Ft
- baleseti járadék, havi 8.295,-Ft - 80.542,-Ft
- alperes térített (2014.03.09-2014.03.31. időre) -  10.390,-Ft
- alperes térített (2014.04.01-2014.07.31. időre) -  56.016,-Ft
- alperes térített (2014.08.01-2014.12.31. időre), havi 14.004,-Ft -  70.020,-Ft  
- Keresetpótló járadék 582.828,-Ft

2015. január 1. napjától 2016. március 31. napjáig
- elérhető jövedelme, havi 82.371,-Ft 1.235.565,-Ft
- baleseti járadék, havi 8.445,-Ft -  126.675,-Ft
- alperes térített, havi 14.004,-Ft -  210.060,-Ft
- Keresetpótló járadék 898.830,-Ft értékben megalapozott a csatolt igazolások alapján.

Ezen túlmenően 2016. április 1. napjától előre, minden hónap 5. napjáig, havi 73.926,-Ft keresetpótló járadékot ítélt meg a bíróság.

A járadék mértékét a bíróság a Pp. 206.§ alapján nem találta eltúlzottnak, figyelmbe véve a minimálbér összegét. A számítás pedig matematikailag megfelelő volt.

14. Gépjármű vásárlással kapcsolatos költség
A bíróság tényként rögzíti, hogy a felperes családjában a baleset bekövetkeztekor is volt gépjármű, egy típus1. A felperes férje egyéni vállalkozó, sokat tartózkodik otthon, a gépkocsi nincsen állandó használatban. A felperesnek nincsen szüksége pont az állapota miatt állandó gépkocsi használatra, hiszen túlnyomó részt otthon tartózkodik.
Az orvosszakértő nem állította azt, hogy a felperes egyáltalán nem tud tömegközlekedést igénybe venni. Az a tény, hogy a felperes lakhelyén gyér a tömegközlekedés nem indokolja azt, hogy egy gépjármű megvétele lenne az egyedüli közlekedélsi megoldás. A bíróság álláspontja szerint az alperes által folyósított közlekedési többletköltség és kísérő költsége fedezi a már család birtokában lévő gépkocsi használatát.
A nem vagyoni kártérítés is elszámolható ebben a körben.
Így a bíróság ezt a kérelmet elutasította.

15.Nem vagyoni kár
A BDT2013. 2842-ra, a BDT2003. 86-ban foglaltak szerint a nem vagyoni kártérítés egyik funkciója a kompenzáció, mely a személyi sérelem, hátrány hozzávetőleges kiegyensúlyozása pénzbeli szolgáltatás nyújtásával. A kompenzáció a tönkretett életlehetőségeket helyettesítő kiegyensúlyozó, az elveszett helyett másnemű előnyt nyújtó funkciókat tölt be.
A nem vagyoni kártérítési összeg meghatározása bírói mérlegelés körébe esik, és a magyar jogrendszer bár nem precedens rendszerű, mégis a bírói gyakorlat alakította ki azokat a szempontokat, illetőleg szempontrendszereket annak érdekében, hogy a nem vagyoni kár megtérítése iránti követeléshez a jogszabály által megkívánt hátrány bekövetkezését meggyőző érvekkel alátámasztják és a megfelelő összegű nem vagyoni kárpótlás kerüljön megítélésre. 
A nem vagyoni kárpótlás rendeltetése, hogy segítse a károsultat az új életvitel kialakításában és egyidejűleg biztosítsa a perbeli balesettel okozati összefüggésben keletkezett nem vagyoni hátrányokból eredő nehézségek leküzdését.
Figyelemmel arra, hogy az alperes az igény jogalapját nem vitatta, a bíróság csak utal arra, hogy a perbeli baleset folytán a felperesnek a testi épséghez, egészséghez fűződő személyiségi joga sérült. 
Az összegszerűség megállapítása kapcsán a bíróságnak az eset összes körülményeit, a felperes életminőségében bekövetkezett változásokat kellett értékelnie. A felperes a balesetet 35 évesen élte át. A balesetet megelőzően az átlagosnál is aktívabb sport- és szabadidős tevékenységet folytatott, kiterjedt társasági életet élt. A   tanúvallomások bizonysága szerint a baleset előtt rendszeresen járt a barátaival és a családjával túrázni, , motorozni, táncolni. Háziasszonyi végzettsége ellenére gépkezelőként dolgozott. Szüleit, férjét, gyerekeit ellátta, gondozta.
A baleset az  felperes életét gyökeresen megváltoztatta.
A felperes a balesetben olyan súlyos sérüléseket szenvedett, melyek miatt 45% munkaképesség csökkentté vált. Egészségi állapotában javulás nem várható, sőt újabb műtétek lesznek szükségesek, melyeknek a kockázata idővel egyre nő. Ezen túl is baleseti sérülései fájdalommal járnak, élettevékenységét nagymértékben nehezítik, a sportolást, szórakozást, kirándulást gyakorlatilag kizárják. A baleset óta ezeket a hobbikat nem tudja és a jövőben sem fogja tudni végezni.  A baleseti sérülések miatt a szexuális élete akadályozott.          Egészségi állapota miatt csak korlátozottan tud a kisebbik gyermekével játszani, foglalkozni. A felperes személyes meghallgatása során elmondta, hogy a baleset után depressziós lett, és baleset miatt megváltozott az életére rendkívül ingerülten reagál. Hamarabb elfárad, nem tudja terhelni a lábát és ez kihat közérzetére is, férjével sem elég türelmes. 
A felperes férje, tanú1 tanú is megerősítette felperes hangulati labilitását. Pszichiáter orvosszakértő véleménye szerint felperesnél a balesettel összefüggésben alkalmazkodási zavar jött létre, melyet enyhe depresszió, szorongásos állapot jellemez.
E körben azt a tényt is mindenképp értékelni kellett, amit az orvosszakértő is megerősített meghallgatása során, hogy a csípőprotézis műtétet szükség szerint ismételni kell a protézis kopásától és a combfej állapotától függően. A szakértő személyes meghallgatása során azt mondta, hogy kb. 15 évenként kell cserélni a protézist, ha jobban terhelik, akkor esetleg korábban is. A második beültetés pedig kockázatosabb műtétileg. 
A felperes jövőbeni életkilátásai beszűkültek, mely miatt életmód váltás is szükséges  volt esetében. 
A bíróság álláspontja szerint  a baleset a felperes életét nagy mértékben elnehezítette, baleseti maradványállapota jelentősen korlátozza őt korábbi aktív életvitelében. A felperes cselekvési szabadsága a baleset következtében jelentősen beszűkült, bizonyos tevékenységek végzésénél - ideértve a leghétköznapibb tevékenységeket is - élete végéig segítőre, kísérőre fog szorulni. A baleset bekövetkeztekor egészséges, munkaképes felperes jövőbeni munkavállalási esélyeit a baleset hátrányosan befolyásolhatja. 
-	A bíróság ezért a felperest ért hátrányok kompenzálására, elnehezült életvitelének megkönnyítésére a már teljesített 3.500.000,- Ft-on felül további  6.000.000 ,- Ft kártérítést ítélt alkalmasnak.
A bíróság a nem vagyoni kártérítés összegét a balesetkori ár- és értékviszonyok alapján állapította meg, mely nem tér el jelentősen az ítélethozatal időpontjában fennálló ár- és értékviszonyoktól. 

A bíróság a kamatokról a Ptk. 301.§ alapján döntött.

A pertárgy értéke16.455.201 Ft.
A felperes 12.937.950 Ft tekintetében lett pernyertes. Ez 78,6%-os pernyertesség, míg 21,4%-ban lett pervesztes.
A bíróság a perköltségről az alperes részleges pervesztességére és a felperes személyes költségmentességére tekintettel döntött a Pp. 81.§ alapján, mely állt a felperes oldalán felmerült 245.366 Ft szakértői díjból 99.800 Ft közjegyzői díjból és 1.044.900 Ft ügyvédi munkadíjból áfával arányos részéből. Az alperesi oldalon 190.500 Ft ügyvédi munkadíj merült fel áfával a pernyertesség arányában.

Budapest, 2016. június 8 .

. Ottné dr. Simon Enikő s.k.
      bíró