A Kúria
	mint felülvizsgálati bíróság
	í t é l e t e
Gfv.VII.30.191/2018/6. 

	A tanács tagjai:. Farkas Attila a tanács elnöke
			. Csőke Andrea előadó bíró
			. Gáspár Mónika bíró

A felperes: 
A felperes jogi képviselője: Janka és Társa Ügyvédi Iroda

Az alperes:
Az alperes jogi képviselője: Kolozsvári & Waldmann Ügyvédi Iroda
A per tárgya: kölcsön megfizetése
 
Az elsőfokú bíróság neve és az ítélet száma: 
Veszprémi Törvényszék	14.P.20.073/2017/22/I.

A másodfokú bíróság neve és a jogerős ítélet száma: 
Győri Ítélőtábla		Pf.II.20.240/2017/5/I.

A felülvizsgálati kérelmet benyújtó fél: a felperes

	Rendelkező rész

	A Kúria a jogerős ítéletet hatályában fenntartja.

	Kötelezi a felperest, hogy 15 napon belül fizessen meg az alperesnek 127.000 (százhuszonhétezer) Ft felülvizsgálati eljárási költséget, valamint az államnak felhívásra 3.500.000 (hárommillió-ötszázezer) Ft le nem rótt felülvizsgálati eljárási illetéket.

	Az ítélet ellen felülvizsgálatnak nincs helye.

	Indokolás
A felülvizsgálat alapjául szolgáló tényállás
[1]	Az alperes a TK.I. Bt. beltagja volt annak cégnyilvántartásból való törléséig. 
[2]	A felperes és a társaság között 2006. január 17-én kölcsönszerződés jött létre, mely alapján a felperes 170.000 euró kölcsönt nyújtott a társaságnak 12 évre évi 12% kamat mellett. A szerződés szerint a futamidő alatt tőkét nem kellett törleszteni, a törlesztés a futamidő végén, életbiztosítás kifizetésével történik, melynek a felperes a kedvezményezettje. A kamatok megfizetése havonta előre esedékes volt. 
[3]	A kamattörlesztés elmaradása miatt a felperes a szerződést 2008. június 13-án azonnali hatállyal felmondta, majd július 14-én a társaságot felszólította a fizetésre, mely nem vezetett eredményre.
[4]	A betéti társasággal szemben kibocsátott fizetési meghagyás 2009. március 14-én jogerőre emelkedett.
[5]	2009. március 26-án a cégbíróság a társaságot megszűntnek nyilvánította és elrendelte a kényszer-végelszámolását, mely 2010. december 6-án felszámolássá fordult át a kényszer-végelszámoló kezdeményezésére.
[6]	A felszámolási eljárásban a felperes hitelezői igényként bejelentette 170.000 euró tőkekövetelését, valamint annak 12 évre szóló évi 12%-os mértékű kamatát, a követelés esedékessége időpontjaként 2008. június 13-át jelölte meg. 
[7]	A felszámoló nyilvántartásba vett 47.581.300 Ft igényt a csődeljárásról és a felszámolási eljárásról szóló 1991. évi XLIX. törvény (Cstv.) 57. § (1) bekezdés f) pontjába besorolva, 200.000 Ft nyilvántartásba vételi díjat, és közölte, hogy „hitelezői igényében bejelentett kamatkövetelését jogfenntartással nyilvántartásba vettük azzal, hogy azt legkésőbb a zárómérleg elkészítéséig számszerűsítse, amennyiben azt érvényesíteni kívánja. Kamatkövetelését a Cstv. 57. § (1) bekezdés g) pontjában tudjuk visszaigazolni." 
[8]	2011. február 21-én a felszámoló a tőkekövetelést besorolását módosította a Cstv. 49/D. § (1) bekezdése szerinti csoportra, és megismételte a kamat számszerűsítésére vonatkozó felhívását. 
[9]	A felperes a kamatkövetelését nem számszerűsítette. A felperes igényeként kamatkövetelést sem a felszámolási eljárásban jóváhagyott közbenső mérlegekben (Veszprémi Törvényszék 6.Fpk.19-10-000457/23, 33, 43.), sem a zárómérlegben nem tüntettek fel.
[10]	A felszámolás befejezésekor a bíróság az adós vagyonát átadta a hitelezőknek, így a felperes tulajdonába került a kemenesszentpéteri 045/2. hrsz. alatt felvett ingatlan 1/1 tulajdoni hányada 12.000.000 Ft értéken, valamint jogosultja lett az adós 30.611.000 Ft összegű követelésének is. Az ingatlan megszerzése érdekében a felszámolási eljárás befejezése után 480.000 Ft vagyonszerzési illetéket kellett fizetnie.
 
	Kereseti kérelem és ellenkérelem
[11]	A felperes kereseti kérelmében kérte kötelezni az alperest 196.147,66 euró, valamint 480.000 Ft megfizetésére. Ez utóbbi után igényt tartott 2016. december 27-től a Polgári Törvénykönyvről szóló 1959. évi IV. törvény (rPtk.) 301. §-a szerinti késedelmi kamat megfizetésére is.
[12]	Keresete teljesítését kölcsön visszafizetése címén igényelte. Előadta, hogy a kölcsön után számított kamatokat is elszámolva, valamint beszámítva az időközben behajtott követelést és átvett ingatlant, a fennmaradó összeg képezi a kereseti követelését. A 480.000 Ft vonatkozásában arra hivatkozott, hogy a felszámolási eljárás során tulajdonába került ingatlan vagyonszerzési illetékének az összegét is az alperesnek kell megtérítenie.
[13]	Az alperes kérte a kereset elutasítását.

	Az elsőfokú és a másodfokú bíróság határozata
[14]	Az elsőfokú bíróság a keresetet elutasította. Az ítélet indokolásában egyebek mellett arra hivatkozott, hogy a Cstv. 46. § (7) bekezdésében foglalt bejelentési kötelezettség elmulasztása jogvesztéssel járt. Miután a beltag mögöttes felelőssége járulékos jellegű, csak abban az esetben nyílik meg vele szemben az igényérvényesítés lehetősége, ha a céggel szembeni lehetőségeket kimerítették. A felperes a társasággal szemben csak a tőkekövetelését jelentette be szabályosan határidőben, egyéb - járulékos - igényét a felszámolási eljárásban nem érvényesítette, ezért az megszűnt. A jogvesztés a beltaggal, mint járulékos kötelezettel szembeni jogvesztést is eredményezte.
[15]	A felperes fellebbezése folytán eljárt másodfokú bíróság az elsőfokú bíróság ítéletét helybenhagyta. Az indokolásban elsőként rögzítette, hogy az elsőfokú bíróság által megállapított tényállás helyes, jogi következtetése helytálló, érdemi döntésével az ítélőtábla egyetért. 
[16]	Rámutatott, hogy a gazdasági társaságokról szóló 2006. évi IV. törvény (rGt.) 108. § (1) bekezdés és (3) bekezdés, illetve 97. § (1) bekezdés értelmében a beltaggal szemben csak azok a követelések érvényesíthetők, amelyek érvényesítése a főkötelezett társasággal szemben megtörténtek. A felszámolás alatt levő adóssal szemben nem elég az igény puszta bejelentése, azt nyilvántartásba is kell venni. Ha ez elmaradt, akkor az igény bejelentője a nyilvántartásba nem vett követelése vonatkozásában nem válik hitelezővé. 
[17]	Az adott ügyben a felperes kamatkövetelésének nyilvántartásba vételére nem került sor, mert ennek számszerűsítését a felperes a felszámoló felhívása ellenére nem végezte el. Annak a puszta megjelölése, hogy évi 12%-os kamatra tart igényt 12 évre, nem volt elégséges a felszámoló általi nyilvántartásba vételhez. A felperes nem élt a Cstv. által biztosított jogi lehetőségekkel a kamatkövetelése visszaigazolásának kikényszerítése érdekében, jóllehet erre a Cstv. 51. § lehetőséget biztosított a kifogás segítségével. Miután ez nem történt meg, és a kamatkövetelés érvényesítésére a társasággal szemben nem került sor, az a beltaggal szemben sem érvényesíthető.

	Felülvizsgálati kérelem és ellenkérelem
[18]	A felperes felülvizsgálati kérelmében kérte a jogerős ítélet hatályon kívül helyezését és - tartalma szerint - az elsőfokú ítélet megváltoztatásával a keresetének megfelelően az alperes fizetésre kötelezését.
[19]	Hangsúlyozta, hogy felülvizsgálati kérelme alapját kizárólag a felszámolási eljárásban történt hitelezői tőkekövetelés ügyleti kamat vonzatának bejelentése, illetve a bejelentés jogszabálynak megfelelő volta képezik.
[20]	Előadta, hogy a jogszabály a számszerűsítés mikéntjéről nem tesz említést. A jogalkotónak a Cstv. 37. §-a szerint nem lehetett az a szándéka, hogy a hitelezők egy egyszerű és nyilvánvaló számítási alapművelet - melyet a felszámolónak a szükséges kontroll miatt eleve kötelezően el kell végeznie - hiánya miatt anyagilag teljesen ellehetetlenüljenek. 
[21]	Kifejtette, hogy a hitelezői igényének nyilvántartása megtörtént, mert azt a tőke vonatkozásában nem vitásan nyilvántartotta a felszámoló. A kamatot pedig a Cstv. 57. § (1) bekezdés g) pontja szerint nyilvántartásba vette és visszaigazolta. A visszaigazolásban szereplő „jogfenntartás" kifejezés nem értelmezhető. A felszámolónak az a felhívása, hogy számszerűsítse a követelés összegét, nem jelenti a nyilvántartásba vétel megtagadását. Ezért a kamatkövetelés vonatkozásában is hitelezővé vált. 
[22]	Az alperes felülvizsgálati ellenkérelmében kérte a jogerős ítélet hatályában való fenntartását.

	A Kúria döntése és jogi indokai
[23]	A Kúria előrebocsátja, hogy a felülvizsgálati kérelmet a felülvizsgálati határidő elteltét követően a polgári perrendtartásról szóló 1952. évi III. törvény (a továbbiakban rPp.) 273. § (5) bekezdése értelmében nem lehet megváltoztatni, így kiegészítésére sem kerülhet sor. Bizonyítás felvételének a felülvizsgálati eljárásban az rPp. 275. § (1) bekezdése szerint szintén nincs helye. A határidőben előterjesztett felülvizsgálati kérelemben nem szereplő felperesi hivatkozásokat és a csupán a felülvizsgálati eljárás során csatolt bizonyítékokat ezért a Kúria a jogerős ítélet felülvizsgálata során nem vehette figyelembe. Mindezekre is tekintettel a Kúria a jogerős ítéletet a felülvizsgálati kérelem keretei között vizsgálta felül az rPp. 275. § (2) bekezdése szerint.
[24]	A felperes a felülvizsgálati eljárásban már csak a keresete amiatt történt elutasítását sérelmezte, hogy a bíróság álláspontja szerint a felperes a társaság felszámolási eljárásában nem érvényesítette a késedelmi kamat követelését, ezért a beltaggal szemben nem léphet fel, hiszen a társasággal szemben érvényesített tőkekövetelésének megfelelő összeget már megkapta.
[25]	A Kúria hangsúlyozza, hogy a háttérfelelősség érvényesítésére, így a beltaggal szembeni fellépésre is akkor van lehetőség, ha a felszámolás során a hitelező az adóssal szembeni követelését bejelenti és azt nyilvántartásba is veszi a felszámoló. Egyébként ugyanis a követelés tekintetében az igénybejelentési határidő elteltével jogvesztés következik be [Cstv. 27. § (3) bekezdés], tehát a követelés megszűnik.
[26]	Nem vitásan a felperes a felszámolás megindulásakor történt hitelezői igény bejelentésekor megjelölte a kamatigényét is: a tőkekövetelése „12 évre szóló 12%-os mértékű" kamatában. Az eljárás iratai alapján azonban az is megállapítható, hogy a felszámoló - miután két alkalommal is kérte a felperest, hogy számszerűsítse a követelését, amely nem történt meg - a felperes késedelmi kamat követelését nem vette nyilvántartásba. Ez ellen a felperes a felszámolási eljárásban nem lépett fel, kifogást a felszámolóval szemben nem jelentett be. 
[27]	A felperes a felülvizsgálati kérelmében arra hivatkozott, hogy nem ismert a felszámoló visszaigazolásában szereplő „jogfenntartás" kifejezés, és a jogszabály a számszerűsítés módjáról sem tesz említést. A Kúria e vonatkozásban megjegyzi, hogy a felszámoló a jogfenntartás alatt - valójában a felperesre nézve kedvezően - azt értette, hogy a kamatigényt határidőben bejelentett igényként nyilvántartásba veszi, ha a felperes legalább utólag közli a lejárt kamatkövetelés pontos összegét. Helyesen ugyanis a felperesnek a felszámolás kezdő időpontjáig, illetve a bejelentésig felmerült késedelmi kamatot határidőn belül (illetve legalább a 180 napos jogvesztő határidőn belül) számszerűleg meghatározva, a felmerülő esedékes késedelmi kamatokat pedig folyamatosan be kellett volna jelentenie a felszámolónak. Mivel ez nem történt meg és a felszámoló a kamatkövetelést nem vette nyilvántartásba, ez a követelés a Cstv. 37. § (3) bekezdése értelmében megszűnt. A megszűnt kamatkövetelés pedig a jogerős ítélet helytálló megállapításának megfelelően a mögöttesen felelős beltaggal szemben sem érvényesíthető. 
[28]	A fent kifejtettekből következően a Kúria a jogszabályoknak megfelelő jogerős ítéletet az rPp. 275. § (3) bekezdése alapján hatályában fenntartotta.

	Záró rész
[29]	A felperes felülvizsgálati kérelme alaptalan volt, ezért az rPp. 270. § (1) bekezdése folytán alkalmazandó rPp. 78. § (1) bekezdése alapján köteles megfizetni az alperes felülvizsgálati eljárással kapcsolatban felmerült költségét, amely a jogi képviseletével felmerült ügyvédi munkadíjból áll. Az ügyvédi munkadíj összegét a Kúria a bírósági eljárásban megállapítható ügyvédi költségekről szóló 32/2003. (VIII.22.) IM rendelet 3. § (2) bekezdésének a)-b) pontja, (5)-(6) bekezdése, és a 4/A. § (1) bekezdése alapján állapította meg, figyelemmel az elvégzett jogi tevékenységre is. Az illetékekről szóló 1990. évi XCIII. törvény (Itv.) 59. § (1) bekezdése és 6/1986. (VI.26.) IM rendelet 15. § (1) és (3) bekezdése alapján a felperes köteles az illetékfeljegyzési joga folytán le nem rótt felülvizsgálati eljárási illeték megfizetésére.
[30]	A Kúria tárgyaláson kívül hozta meg határozatát.
	
, 2019. január 8.

. Farkas Attila s.k. a tanács elnöke, Dr. Csőke Andrea s.k. előadó bíró, Dr. Gáspár Mónika s.k. bíró

	A kiadmány hiteléül: