A Kúria
mint felülvizsgálati bíróság
ítélete
Az ügy száma: 	Gfv.VII.30.065/2019/5.

A tanács tagjai: . Farkas Attila a tanács elnöke
. Bajnok István előadó bíró
. Gáspár Mónika bíró

A felperes:
A felperes képviselője: Krizsa és Kocsis Ügyvédi Iroda, ügyintéző: dr. Krizsa Lajos ügyvéd

Az alperes: 
Az alperes képviselője: Baltás Ügyvédi Iroda ügyintéző: dr. Baltás Dániel Balázs ügyvéd

A per tárgya: felmondás érvénytelenségének megállapítása és egyéb

A felülvizsgálati kérelmet benyújtó fél: felperes

A másodfokú bíróság neve és a felülvizsgálni kért jogerős határozat száma: 
Fővárosi Törvényszék			43.Pf.633.574/2018/4. számú ítélet
Az elsőfokú bíróság neve és határozatának száma: 
Pesti Központi Kerületi Bíróság	43.P.86.348/2017/14. számú ítélet
Rendelkező rész 
A Kúria a jogerős ítéletet hatályában fenntartja.

Kötelezi a felperest, hogy 15 napon belül fizessen meg az alperesnek 25.400 (huszonötezer-négyszáz) forint felülvizsgálati eljárási költséget.

Az ítélet ellen felülvizsgálatnak nincs helye.
Indokolás
A felülvizsgálat alapjául szolgáló tényállás
[1]	2008. január 25-án a felperes mint adós, B L (a felperes házastársa) mint zálogkötelezett és az alperes jogelődje (a továbbiakban: alperes) mint hitelező deviza alapú kölcsönszerződést kötött, amit közjegyzői okiratba foglaltak.
[2]	Az alperes kérelmére dr. V Sz közjegyző 2016. augusztus 3-án 11030/Ü/1621/2016/2. számon közjegyzői okiratot (jegyzőkönyvet és tanúsítványt) állított ki arról, hogy az alperes a kölcsönszerződést a Polgári Törvénykönyvről szóló 1952. évi IV. törvény (a továbbiakban: rPtk.) 525. § (1) bekezdése alapján azonnal hatállyal felmondja, és az alperes kérte a felperes és B L részére a jegyzőkönyv és ténytanúsítvány közjegyzői kézbesítését, továbbá a kézbesítés eredményének tanúsítását. 

A kereseti kérelem és az alperes védekezése
[3]	A felperes módosított keresetében egyrészt annak megállapítását kérte, hogy a 11030/Ü/1621/2016/2. számú irat útján történt felmondás érvénytelen, másrészt a kiállított okirat nem minősül közokiratnak. Keresetét a közjegyzőkről szóló 1991. évi XLI. törvény (a továbbiakban: közjegyzői tv.) felhívott rendelkezéseire, köztük annak 111. § (1) bekezdésére, 120. § (1) bekezdésére, 129. §-ára, 131. § (1) bekezdésére, 142. §-ára, 147/A. §-ára, valamint a bírósági végrehajtásról szóló 1994. évi LIII. törvény (a továbbiakban: Vht.) 23/C. § (2) bekezdésére alapította.
[4]	Az alperes érdemi ellenkérelme a kereset elutasítására irányult. 

Az első- és másodfokú ítélet
[5]	Az elsőfokú bíróság ítéletével megállapította, hogy a 11030/Ü/1621/2016/2. ügyszám alatt kiállított jegyzőkönyv és tanúsítvány nem tekinthető közokiratnak, ezt meghaladóan a keresetet elutasította.
[6]	Az alperes fellebbezése folytán eljárt másodfokú bíróság az elsőfokú bíróság ítéletét megváltoztatta, és a keresetet teljes egészében elutasította. 
[7]	A jogerős ítélet indokolása szerint a megállapítási kereset előterjesztésének a polgári perrendtartásról szóló 1952. évi III. törvény (a továbbiakban: rPp.) 123. §-ában meghatározott feltételei nem álltak fenn. A felperes ugyanis olyan alanyi jogot, melynek adekvát védelmi eszköze a kért megállapítás lenne, nem jelölt meg: a végrehajtás teoretikus volta „megelőző” jogvédelmet nem indokol, akár sor kerül a záradékolásra, akár megtagadja azt a közjegyző, kétfokú - a közjegyző és a bíróság előtt lefolytatandó eljárási út nyílik meg. Előbbi esetben a felperes kérheti a záradék törlését, utóbbi esetben a végrehajtást kérő kérelme nyer a közjegyző által eldöntést. Mindkét határozattal szemben igénybe vehető jogorvoslatként a bírósági út, melyben a vizsgálta tárgyát a jelen perben előadottak (is) képezik. A megállapítási kereset rPp. 123. §-ában elvárt feltételei ezért nem álltak fenn, a kereset tehát eleve elutasítandó volt.
[8]	A másodfokú bíróság utalt arra is, hogy ugyanakkor a kereset érdemben is alaptalan volt. Ennek körében kifejtette, hogy a Vht. 23/C. § (2) bekezdése és a közjegyzői tv. 112. § (2) bekezdése értelmében ha a kötelezettség feltétel vagy időpont bekövetkeztétől függ, a közjegyzői okirat záradékolásának feltétele, hogy a feltétel vagy időpont bekövetkeztét közokirat tanúsítsa. A felmondhatóság a kölcsönszerződés tipikus eleme, olyan bizonytalan jövőbeni esemény, mely megtörténte esetén hatályba lépteti azokat a szabályokat, mely a szerződés további tartalmát meghatározza. E joghatást azonban a felmondás csak akkor válthatja ki, ha hatályosul, azaz a címzetthez megérkezik, amely időpont egyúttal a szerződés megszűnésének időpontja is [rPtk. 319. § (2) bekezdés és 321. § (1) bekezdés]. A közjegyzői tv. 112. § (2) bekezdése szerinti „tanúsítás” alapja a közjegyzői tv. 136. § (1) bekezdés e) pontja és 142. § (1) bekezdése: a nyilatkozat közlését a közjegyző akkor tanúsíthatja, ha a közlés jogkövetkezménnyel jár, és a felmondás közlése jogkövetkezménnyel jár. Erre az esetre a közjegyzői tv. 142. § (2) bekezdése a közjegyző kötelezettségévé azt teszi, hogy a nyilatkozat (felmondás) szövegét szó szerint jegyzőkönyvbe foglalja, azt ajánlott vagy tértivevényes küldeményként postára adja, és erről a kérelmet előterjesztő (nyilatkozatot tevő) félnek tanúsítványt ad. A nyilatkozó szó szerint jegyzőkönyvbe vett nyilatkozatát felolvasni a közjegyzői tv. 120. § (1) bekezdés d) pontja szerint nem kell.

A felülvizsgálati kérelem és ellenkérelem
[9]	A felperes felülvizsgálati kérelmében tartalma szerint a jogerős ítélet hatályon kívül helyezését, és az elsőfokú ítélet helybenhagyását kérte. Állította, hogy a jogerős ítélet a közjegyzői tv. 3. § (2) bekezdését, 111. § (1) bekezdését, 113. §-át, 120. §-át, 121. §-át, 129. § e) pontját, 131. §-át, 136. § (2) bekezdését, 142. § (1) és (2) bekezdését, a Vht. 23/C. § (2) bekezdését sérti.
[10]	Előadta, hogy a jogerős ítélet a fenti jogszabályok helytelen értelmezésével állapította meg, hogy a perbeli közjegyzői okirat csupán ténytanúsító okirat, és emiatt alakiságát tekintve megfelel a jogszabály által támasztott követelményeknek. Az valójában ügyleti okirat, és ilyenként nem alkalmas joghatás kiváltására sem. Az érvényesíteni kívánt megállapítási kereset feltételeinek fennállása körében számos eseti döntésre hivatkozott, melyek álláspontja szerint ugyanazzal a konklúzióval zárultak: a megállapítási kereset előterjeszthető, és az abban foglaltakat a bíróságnak érdemben kell vizsgálni. 
[11]	Az alperes felülvizsgálati ellenkérelmében a jogerős ítélet hatályában fenntartását kérte.

A Kúria döntése és jogi indokai
[12]	A Kúria a jogerős ítéletet a rPp. 275. § (2) bekezdése alapján a felülvizsgálati kérelem keretei között vizsgálta, és azt az ott megjelölt okokból nem találta jogszabálysértőnek.
[13]	Előrebocsátja a Kúria a felülvizsgálati eljárás lényegével és korlátaival kapcsolatban, hogy felülbírálati jogkörét az adott ügyben nem irányadó, három kivételtől eltekintve, a felülvizsgálati kérelem korlátján belül, a hatvannapos határidőben érkezett perorvoslati kérelemben - a következőkben kifejtettek szerint érdemi vizsgálatra alkalmas tartalommal - megjelölt jogszabálysértések vizsgálatával gyakorolhatja. Az rPp. 272. § (1) és (2) bekezdései értelmében - miként azokat az 1/2016. (II. 15.) PK vélemény értelmezte - a jogerős ítélet több rendelkezését támadó, avagy több egymástól elkülönülő jogszabálysértésre hivatkozó felülvizsgálati kérelemnek valamennyi hivatkozás tekintetében rendelkeznie kell a törvényben meghatározott, egymással szoros logikai és perjogi kapcsolatban álló kötelező tartalmi kellékekkel. Ezek a támadott határozat, a jogszabálysértés és azzal összhangban a megsértett jogszabályhely megjelölése, a jogorvoslati kérelem indokainak ismertetése és a Kúria döntésére irányuló határozott kérelem. Több jogszabálysértésre alapított felülvizsgálati kérelemnek valamennyi jogszabálysértés tekintetében teljesítenie kell az előzőekben bemutatott tartalmi elvárást, ellenkező esetben a tartalmilag fogyatékos felülvizsgálati kérelmet - vonatkozó részében - a Kúria nem vizsgálhatja érdemben. A tartalmilag hiányos perorvoslati kérelem nem korrigálható utóbb, sem hiánypótlás elrendelésével, sem a felülvizsgálati kérelmet benyújtó fél kiegészítő nyilatkozatával. A felülvizsgálati kérelemnek a kötelező tartalmi, egyben fogalmi elemekkel a benyújtására nyitva álló hatvannapos határidőn belül kell rendelkeznie. Az rPp. 272. §-át 2012. szeptember 1-jei hatállyal módosító, az igazságügyi és közigazgatási tárgyú törvények módosításáról szóló 2012. évi CXVII. törvény 9. §-a és 17. §-a eredményeként a 2012. október 31-e után jogerőre emelkedett határozatok ellen benyújtott felülvizsgálati kérelmek kötelező tartalmi eleme - egyebek mellett - a megsértett jogszabályhely megjelölése, amelyet - az 1/2016. (II. 15.) PK vélemény 3. pontjához fűzött indokolásból kitűnően - konkrétan, a jogforrás, a paragrafusszám, az esetleges bekezdések és pontok számának megadásával kell meghatározni, követelmény továbbá az is, hogy az így megjelölt jogszabályhely megfeleljen a jogszabálysértés szöveges körülírásának.
[14]	Megjegyzi a Kúria, hogy az rPp. 272. § (3) bekezdése értelmében egyedül akkor térhet el a felülvizsgálati kérelemben tévesen megjelölt konkrét jogszabályhelyektől az állított jogszabálysértések vizsgálata során, ha e körben nyilvánvaló, azonosítható elírás történt, vagyis ha a jogszabálysértés tényének megfelelő szöveges előadása alapján meg lehet állapítani, hogy a kérelem előterjesztője a kérelemben tévesen írtak helyett milyen jogszabályhely megsértésére kívánt valójában hivatkozni. Jelen ügyben e szabály alkalmazására nem volt mód.
[15]	Az előzőekből következően a tartalmi hiányossága - a jogszabálysértés szöveges körülírásának megfelelő jogszabályhely megjelölésének elmaradása - zárta ki a felülvizsgálati kérelem vizsgálatát abban a részében, amely a megállapítási kereset előterjeszthetőségével kapcsolatos feltételek fennállásán alapult. A felperes az rPp.-nek az általa kifejtett jogszabálysértéshez igazodó konkrét rendelkezését, az rPp. 123. §-át perorvoslati kérelmében ugyanis nem jelölte meg. Tekintettel arra, hogy a felperes a felülvizsgálati kérelmében az rPp. 123. §-ának megsértését nem állította, a Kúria felülbírálati jogköre erre a kérdésre nem terjedt ki, a jogerős ítéletet tehát abban a körben, hogy a megállapítási kereset előterjesztésének az rPp. 123. §-a szerinti feltételei fennállnak-e, nem bírálhatta felül.
[16]	Döntése meghozatala során ezért a Kúriának abból kellett kiindulnia, hogy az rPp. 123. §-a szerinti kereset előterjesztésének - a jogerős ítélet indokolásában kifejtetteknek megfelelően - nem álltak fenn a feltételei. Ebből következően viszont érdemben nem vizsgálhatta a felülvizsgálati kérelemben előadott azon érveket sem, amelyek a jogerős ítélet másodlagos jogi indokolásával, azaz a kereset érdemi elbírálásával voltak kapcsolatosak. A megállapítási kereset előterjesztésére vonatkozó feltételek hiánya ugyanis önmagában megalapozza a kereset elutasítását, és így kizárja a kereset további, érdemi vizsgálatát. A felülvizsgálati kérelemben előadottak ezért nem vezethettek a jogerős határozat hatályon kívül helyezésére.
[17]	A kifejtettek értelmében a Kúria a jogerős ítéletet az rPp. 275. § (3) bekezdése alapján hatályában fenntartotta.

Záró rész
[18]	A felperes az eredménytelen felülvizsgálati kérelem következtében köteles az alperes jogi képviseleti díjból álló eljárási költségeinek megfizetésére az rPp. 270. § (1) bekezdése szerint alkalmazandó 78. § (1) bekezdés szerint. Ennek összegét a Kúria a 32/2003. (VIII. 22.) IM rendelet 3. § (3) és (5), valamint (6) bekezdései alapján a kifejtett jogi képviseleti tevékenységhez igazodóan mérlegeléssel határozta meg azzal, hogy az a 4/A. § alapján az Áfát is tartalmazza. 
[19]	Az ítélet ellen a felülvizsgálatot az rPp. 271. § (1) bekezdés e) pontja zárja ki.
[20]	A Kúria a döntését tárgyaláson kívül hozta meg. 

Budapest, 2020. január 30.

Dr. Farkas Attila s.k. a tanács elnöke, Dr. Bajnok István s.k. előadó bíró, Dr. Gáspár Mónika s.k. bíró

A kiadmány hiteléül: