Kúria

végzés

Az ügy száma:		Bfv.II.1006/2018/6.
A határozat szintje: 	felülvizsgálat
A tanács tagjai: 		Dr. Molnár Gábor Miklós a tanács elnöke, Dr. Feleky István előadó 		bíró, Dr. Gimesi Ágnes bíró	
Az eljárás helye: 
Az eljárás formája: 	tanácsülés
Az ülés napja: 		2019. január 16.
Az ügy tárgya:		adócsalás bűntette és más bűncselekmények
Terhelt(ek): 		... és társai 	
Első fok: 	Törvényszék 13.B.101/2013/911. ítélet, 2015. február 13.
		tárgyalás
Másodfok: 	Ítélőtábla Bf.III.606/2015/150. ítélet, 2016. február 18. 			nyilvános ülés
Harmadfok: 		-
Az indítvány előterjesztője: ... XXI. rendű és ... XXII. rendű terhelt
			közös védője
Az indítvány iránya:		terheltek javára

Rendelkező rész 

A Kúria az adócsalás bűntette és más bűncselekmények miatt ... és társai ellen folyamatban volt büntetőügyben a ... XXI. rendű és ... XXII. rendű terhelt közös védője által benyújtott felülvizsgálati indítványokat elbírálva a Gyulai Törvényszék 13.B.101/2013/911. számú ítéletét és a Szegedi Ítélőtábla mint másodfokú bíróság Bf.III.606/2015/150. számú ítéletét ... XXI. rendű és ... XXII. rendű terhelt tekintetében hatályában fenntartja. 

A Kúria végzése ellen fellebbezésnek és felülvizsgálatnak nincs helye, s ebben az ügyben az indítvány előterjesztője, valamint azonos tartalommal más jogosult újabb felülvizsgálati indítványt nem nyújthat be.

Indokolás

[1]	I. 1. A Bács-Kiskun Megyei Főügyészség a Kecskeméti Törvényszék előtt emelt vádat. A Szegedi Ítélőtábla a 2013. március 18. napján tartott tanácsülésen meghozott Bkk.I.87/2013/3. számú végzésével a Kecskeméti Törvényszéket kizárta, és az elsőfokú eljárásra a Gyulai Törvényszéket jelölte ki.
[2]	A Gyulai Törvényszék a megelőző napokon tartott tárgyalás alapján meghozott és a 2015. február 13. napján tartott tárgyaláson kihirdetett 13.B.101/2013/911. számú ítéletével ... XXI. rendű és ... XXII. rendű terheltet bűnösnek mondta ki egyaránt társtettesként elkövetett költségvetési csalás bűntettében [a Büntető Törvénykönyvről szóló 2012. évi C. törvény (Btk.) 396. § (1) bekezdés, (3) bekezdés a) pont - tényállás II/19. pont] és társtettesként, folytatólagosan elkövetett magánokirat-hamisítás vétségében (Btk. 345. § -  tényállás II/19.).
[3]	Ezért őket egyaránt - halmazati büntetésül - 50 napi tétel, napi tételenként 10.000 forint, összesen 500.000 forint pénzbüntetésre ítélte. Rendelkezett továbbá az esetleges átváltoztatásról. 
[4]	A védelmi fellebbezések alapján másodfokon eljárt Szegedi Ítélőtábla a megelőző napokon tartott nyilvános ülés alapján a 2016. február 18. napján tartott nyilvános ülésen meghozott és kihirdetett Bf.III.606/2015/150. számú ítéletével az elsőfokú ítéletet a XXI. rendű és XXII. rendű terhelt tekintetében megváltoztatta: az egyaránt társtettesként, folytatólagosan elkövetett magánokirat-hamisítás vétségének minősített bűncselekmény kapcsán mellőzte a folytatólagos elkövetésre utalást, és a bűncselekményt társtettesként elkövetett hamis magánokirat felhasználása vétségének (tényállás II/19. pont) nevezte meg. Egyebekben az elsőfokú ítéletet a XXI. rendű és XXII. rendű terhelt tekintetében helybenhagyta. 
[5]	2. Az elsőfokú bíróság által a XXI. rendű és XXII. rendű terheltet érintően megállapított (elsőfokú ítélet 93-94. oldal, 126-127. oldal) és a másodfokú bíróság kiegészítésével és helyesbítésével (másodfokú ítélet 31-32. oldal) nem érintett történeti tényállás a következő - előrebocsátva, hogy a Legfelsőbb Bíróság, illetőleg a Kúria felülvizsgálati ügyekben folytatott gyakorlata a tényálláshoz kötöttségének ténybeli terjedelmét a támadott ügydöntő határozat szó szoros értelmében vett tényállást megállapító részében megállapított tényeknél tágabbnak tekinti. A tényállás az ítélet egészében és tartalmilag vizsgálandó: ezért a felülvizsgálati eljárásban irányadó tényálláshoz tartozónak kell tekinteni a jogerős határozat indokolása bármely részében szereplő minden ténymegállapítást, amely az elbírált bűncselekmény büntetőjogi megítélésénél jelentős (EBH 2013.B.2. indokolás, BH 2015.216.I., BH+ 2014.9.388.I., BH 2015.216.I., BH 2013.237., BH 2013.53., BH 2006.392.).
[6]	Tényállás II. pont bevezető rész.
Az I. rendű terhelt irányítása alatt álló olasz gazdasági társaságok nevében az I. rendű terhelt és társai 2007-2010. években gabonát vásároltak fel magyarországi termelőktől, kereskedőktől. Az értékesítéseket az eladók közösségen belüli értékesítésként szerepeltették vonatkozó időszaki könyvelésükben és általános forgalmi adó (áfa) bevallásukban, melynek megfelelően nettó áron állítottak ki számlát az olasz társaságok részére. Ezzel szemben az I. rendű terhelt irányítása alatt lévő olasz gazdasági társaságok a gabonát nem vitték ki a magyar országhatáron, hanem az érdekeltségi körükbe tartozó belföldi cégek nevében továbbértékesítették Magyarországon. Az ítéleti tényállás ezen pontjában szereplő termelők a gabona értékesítésekor tisztában voltak azzal, hogy az általuk értékesített termék (termény) közvetlenül az értékesítést követően - a számlán és a nemzetközi fuvarlevélen (CMR) feltüntettek szerint - igazolt módon nem hagyja el Magyarország területét.
Mindezek alapján a magyarországi gabona- és olajos magvakat termelő gazdasági társaságok, valamint egyéni vállalkozók a tényállás II. pontjának alpontjaiban szereplő gazdasági események tekintetében nem alkalmazhatták volna a közösségen belüli értékesítés áfa alóli mentességének szabályait. 
[7]	Tényállás II/19. pont.
A cég 1 fő tevékenységi köre raktározás, tárolás. A cég ügyvezetője és tagja a XXI. rendű és 2008. december 1-ig a XXII. rendű terhelt volt. A cégük nevében eljárva a XXI. rendű és XXII. rendű terhelt 2008 júliusában mezőgazdasági terményt értékesített az I. rendű terhelt vezetése alatt álló cég 2 olasz gazdasági társaság részére. A terményértékesítésről a 2008. július 25-i keltezésű ... számú számlát cégük nevében eljárva a XXI. rendű és XXII. rendű terhelt a cégük áfa bevallásaiban úgy szerepeltette, mint közösségen belüli terményértékesítést, bár tudomása volt arról, hogy a termény ténylegesen nem az olasz gazdasági társaság felé került értékesítésre, az áru - a számlán és a nemzetközi fuvarlevélen feltüntettek szerint - nem hagyta el a magyar országhatárt. A XXI. rendű és XXII. rendű terhelt a terményt - az adóhatóságot megtévesztve - az Áfa törvény 89. § (1) bekezdésére figyelemmel közösségen belüli értékesítésként, nettó értéken, áfamentesen értékesítette az I-VII. rendű terheltek részére annak ellenére, hogy a terményértékesítés ténylegesen adókötelesnek minősült. 
[8]	A XXI. rendű és XXII. rendű terhelt cége 2008. évben negyedéves áfa bevallásra volt kötelezett. A XXI. rendű és XXII. rendű terhelt a 2008. III. negyedévre vonatkozó bevallást 2008. október 22. napján nyújtotta be az APEH ... Igazgatóságához. A XXI. rendű és XXII. rendű terhelt a fenti magatartásával - az adómentességi szabályok jogosulatlan alkalmazásával - az adóhatóságot megtévesztve a cégük vonatkozásában 2008-ban áfa adónemben 2.138.236 forint adóbevétel-csökkenést okozott. A XXI. rendű és XXII. rendű terhelt előzőekben részletezett szándékos bűncselekménye révén a cég 1 jogi személynél 2.138.236 forint vagyoni előny keletkezett. 
[9]	A XXI. rendű és XXII. rendű terhelt a valótlan tartalmú számláról - 2009. február 16-i keltezésű ... számú (elsőfokú ítélet 246. oldal 5. bekezdés) - stornó számlát állított ki, és a valótlan tartalmú számlát a cég 1 éves adóbevallásában már nem tüntette fel. 
[10]	II. 1. A bíróság jogerős ügydöntő határozata ellen a XXI. rendű és XXII. rendű terhelt közös védője nyújtott be két azonos tartalmú felülvizsgálati indítványt a büntetőeljárásról szóló 1998. évi XIX. törvény (korábbi Be.) 416. § (1) bekezdés a), b) és c) pontját, illetőleg a Be. 373. § (1) bekezdés III. pontját megjelölve: a bűnösség törvénysértő megállapítása és a bűncselekmény törvénysértő minősítése folytán törvénysértő büntetés kiszabása miatt, felmentés érdekében; másodlagosan mert az iratok alapján a törvénynek megfelelő határozat nem hozható, hatályon kívül helyezés és a másodfokú bíróság új eljárásra utasítása érdekében; harmadlagosan az indokolási kötelezettség megsértése miatt, hatályon kívül helyezés és az elsőfokú bíróság új eljárásra utasítása érdekében. 
[11]	1.1. A közös védő felülvizsgálatot megalapozó (ún. abszolút) eljárási szabálysértésként állította, hogy az alapügyben eljárt bíróságok oly mértékben sértették meg az indokolási kötelezettségüket, hogy emiatt a jogerős ítélet felülbírálatra alkalmatlan, illetve az elsőfokú ítélet indokolása a megállapított tényállással teljes mértékben ellentétes. E körben álláspontját indokolta. 
[12]	1.2. A védő indítványa szerint a XXI. rendű és XXII. rendű terhelt bűnösségének megállapítása törvénysértő.
[13]	A védő sérelmezte, hogy a bíróságok nem fogadták el a XXI. rendű és XXII. rendű terhelt vallomását. Védekezésük ellenőrzésére és egyebekben is a tényállás pontos megállapításához nem vettek igénybe könyvszakértőt és adószakértőt, holott ennek tétje a bűnösség vagy a felmentés kérdésében való döntés volt. A XXI. rendű és XXII. rendű terhelt védelmében beszerzett okirati bizonyítékokat (személy 1 könyvelői nyilatkozata, a felkért ... adószakértő véleménye, a tényállás II/19. pontjával érintett időszakra a cég főkönyvi kivonata) nem értékelték. A kereskedők (nyilvánvalóan ideértve a XXI. rendű és XXII. rendű terheltet is) és a termelők nem is részesültek az I. rendű terhelt és az ő érdekköre csalárd magatartásának eredményéből. 
[14]	1.2.1. Ténybeli tévedés
A XXI. rendű és XXII. rendű terhelt „a valóságban (tehát nem fiktív módon)" kukoricát értékesített, de nem volt tudomása arról, hogy a megvásárolt áru nem hagyja el az országot. Tévedésüket a cég 2 nevében eljáró terheltek okozták. A XXI. rendű és XXII. rendű terheltnek nem volt ráhatása az őket megtévesztő I. rendű terheltre és az ő érdekkörére. A XXI. rendű és XXII. rendű terhelt ténybeli tévedésben volt, ami kizárja a büntethetőségüket [Btk. 20. § (1) bekezdés]. 
[15]	1.2.2. Közvetett tettesség
A cég 2 nevében eljáró terheltek közvetett tettesek [Btk. 13. § (2) bekezdés], mert azt állítva, hogy közösségen belüli értékesítésre kerül sor, ők tévesztették meg a XXI. rendű és XXII. rendű terheltet. 
[16]	1.2.3. Megengedett kockázatvállalás
A XXI. rendű és XXII. rendű terhelt a gazdasági szereplőktől elvárhatónak megfelelően járt el. Ellenőrizték a vevő közösségi adószámát, cégkivonatot szereztek be, meggyőződtek a teljesítőképességéről és a képviseletére jogosult személy adatairól, mérlegelték az árut és a CMR-ek (nemzetközi fuvarokmány) is szabályosan kiállításra kerültek. A megengedett kockázaton kívül esik, hogy a vevő az árut nem szállította ki az országból. 
[17]	1.2.4. Vagyoni hátrány hiánya
A költségvetési csalás törvényi tényállási eleme a vagyoni hátrány okozása, ami adott esetben a költségvetés bevételkiesését jelenti [Btk. 396. § (9) bekezdés b) pont]. A bevételkiesést viszont nem lehet megállapítani, mert e ténykérdésben szakértő igénybevételére nem került sor. A stornó számla kiállításával az eredeti állapot helyreállt. A „valótlan" tartalmú számlát a XXI. rendű és XXII. rendű terhelt nem tüntette fel cégük éves adóbevallásában, és így nem volt fizetési kötelezettség és nem képződött visszatérítendő áfa sem. 
[18]	1.2.5. Társtettesség hiánya
A XXI. rendű és XXII. rendű terhelt ugyan egyaránt cégük ügyvezetője volt, de önálló felelősséggel. A bíróság előtt tett vallomásaik szerint közöttük olyan munkamegosztás volt, hogy a mezőgazdasági termények vásárlásával és eladásával kizárólag a XXI. rendű terhelt foglalkozott, míg a XXII. rendű terhelt az utak építésével kapcsolatos ügyvezetői feladatokat látta el. Erre nézve a tényállás teljesen felderítetlen. Ráadásul a XXII. rendű terhelt 2008. december 1-től már nem is volt ügyvezető. A 2008. évi beszámolót, mérleget és stornó számlát a harmadik tulajdonos ifj. ... írta alá 2009-ben. 
[19]	1.2.6. Szándékos elkövetés hiánya
Az áfa adómentesség alkalmazása a vásárló olasz cégre volt kötelező, és csakis nála jelentkezhetett a vagyoni előny, „ha" az adómentesen értékesített terményt nem vitte ki a közösség más országába és azt belföldön áfa körben értékesítette. 
[20]	1.3. A védő indítványa szerint a bűncselekmények minősítése törvénysértő.
[21]	1.3.1. A költségvetési csalás bűntette helyesen a Btk. 396. § (1) bekezdése és a (2) bekezdés a) pontja alapján minősül. A jogerős ítélet szerint ugyanis a XXI. rendű és a XXII. rendű terhelt 2.139.236 forint adóbevétel csökkenést (helyesen: vagyoni hátrányt) okozott. Márpedig a vagyoni hátrány nagyobb, ha ötszázezer-egy és ötmillió forint között van [Btk. 459. § (6) bekezdés b) pont], és akkor jelentős, ha az ötmillió-egy és ötven millió forint között van [Btk. 459. § (6) bekezdés c) pont]. Ezáltal nem egytől öt évig, hanem három évig terjedő szabadságvesztéssel büntetendő a XXI. rendű és XXII. rendű terhelt cselekménye. 
[22]	A védő szerint ettől függetlenül a bíróságok - bár vonatkozó indokolásuk téves - helyesen alkalmazták a Btk.-át. Az elkövetés idején (2008. október 22.) a Büntető Törvénykönyvről szóló 1978. évi IV. törvény (korábbi Btk.) 310. § (1) bekezdés és (3) bekezdése alapján minősült az adócsalás, figyelemmel arra, hogy az adóbevétel csökkenése akkor volt jelentős, ha az a kétmillió forintot meghaladja, de az ötvenmillió forintot nem haladja meg [nem hivatkozott korábbi Btk. 138/A. § c) pont].
[23]	1.3.2. A bíróságok csak azt állapították meg, hogy a XXI. rendű és a XXII. rendű terhelt az Áfa törvény 89. § (1) bekezdése alapján közösségen belüli értékesítésként, nettó értéken, áfamentesen értékesítette a kukoricát. Egyebekben nem rögzítették a tényállásban a keretdiszpozícióra vonatkozó egyéb szabályokat, amelyeket a közös védő részletesen megjelölt, majd azt a következtetést vonta le, hogy a cég 1 2008. évi beszámolója és mérlege megfelelt a jogszabályi előírásoknak, különösen a teljesség és a valódiság elveinek. 
[24]	1.3.3. A hamis magánokirat felhasználásának vétsége kapcsán a jogerős ítélet nem jelölte meg a számla valótlanságának ténybeli és jogszabályai okait. A számla a védő szerint nem is volt valótlan tartalmú, illetőleg ha igen, az utóbbi stornóval visszaállt az eredeti állapot. 
[25]	2. A Legfőbb Ügyészség a BF.1019/2018/1. számú átiratában a XXI. rendű és a XXII. rendű terhelt közös védőjének felülvizsgálati indítványát részben a törvényben kizártnak, míg egyebekben alaptalannak találta.
[26]	Kifejtette, hogy az indokolási kötelezettség megszegése körében már csak akkor van helye felülvizsgálatnak, ha az ítélet indokolása a rendelkező résszel teljes mértékben ellentétes [a büntetőeljárásról szóló 2017. évi XC. törvény (Be.) 608. § (1) bekezdés f) pont, 649. § (2) bekezdés d) pont], ám erre az indítványozó nem hivatkozott. Az indokolási kötelezettség egyébkénti megsértésével kapcsolatos kifogásai viszont a felülvizsgálatot már nem alapozzák meg.
[27]	A jogerős ügydöntő határozatban megállapított tényállás kötelezően irányadó és nem támadható. Ezért felülvizsgálati eljárásban nem vizsgálható, hogy a bíróságok a XXI. rendű és a XXII. rendű terhelt vallomásával szemben mit és miért vettek figyelembe, de nem vizsgálható az sem, hogy a szakértői bizonyítás elmaradt. Mindez a törvényben éppúgy kizárt, miként annak a sérelmezése is, hogy a költségvetési csalás elkövetése szándékos volt, hiszen az ítéletben egyértelműen rögzítésre kerültek a két terhelt tudati tényei. Ugyancsak a tényállás meg nem engedett támadása, hogy nem merült fel vagyoni hátrány, mert az összegszerűen megállapításra került. A tényállás tartalmazza az elkövetési magatartást és a megszegett áfa szabályt is. 
[28]	Ellenben az elsőfokú ítéletnek a tényállás II/19. pontjára vonatkozó indokolása alapján is megállapítható, hogy a számlán megjelölt gazdasági esemény mint adómentes belföldi értékesítés nem valósult meg és erről a XXI. rendű és XXII. rendű terhelt egyaránt tudott. A tényállás szerint nem a valótlan tartalmú számlán szereplő adómentes értékesítés történt meg ténylegesen, valamint a valótlan tartalmú áfa bevallás benyújtására 2008. október 22-én került sor. Ekkor még a XXII. rendű terhelt ügyvezetősége fennállt.
[29]	A tényállás és az indokolás részletesen tartalmazza a hamis magánokirat felhasználása vétségének tényállási elemeit is, így e részében a felülvizsgálati indítvány alaptalan. 
[30]	A Legfőbb Ügyészség azzal viszont egyetértett, hogy a költségvetési csalás minősítése nem törvényes. Az valóban a Btk. 396. § (1) bekezdés és (2) bekezdés a) pontja szerint minősül, miután nagyobb vagyoni hátrányt okozott. Ugyanakkor a pénzbüntetés ezen minősítés mellett sem törvénysértő büntetés, ezért ebben a részében sem alapos a felülvizsgálati indítvány. 
[31]	A Legfőbb Ügyészség a felülvizsgálatot megalapozó egyéb feltétlen hatályú eljárási szabálysértést sem észlelt a XXI. rendű és a XXII. rendű terheltet érintően. 
[32]	Mindezek alapján a felülvizsgálati indítvánnyal megtámadott határozat tanácsülésen történő hatályában fenntartását indítványozta a XXI. rendű és XXII. rendű terhelt tekintetében.
[33]	3. A XXI. rendű és a XXII. rendű terhelt, valamint közös védőjük nem tettek észrevételt a Legfőbb Ügyészség nyilatkozatára. 
[34]	4. A Kúria a Bfv.II.1007/2018/5. számú végzésével a ... XXII. rendű terhelt védője által benyújtott felülvizsgálati indítvány alapján a Bfv.II.1007/2018. számon folyamatban lévő  felülvizsgálati ügyet a ... XXI. rendű terhelt védője által benyújtott felülvizsgálati indítvány alapján a Bfv.II.1006/2018. számon folyamatban lévő jelen felülvizsgálati ügyhöz egyesítette.
[35]	III. A XXI. rendű és a XXII. rendű terhelt közös védőjének felülvizsgálati indítványai nem alaposak. 
[36]	1. A védő az indítványait a korábbi Be. hatálya alatt fogalmazta meg és adta postára, majd azok az elsőfokú bírósághoz egyaránt 2018. július 3-án érkeztek. 
[37]	Időközben - 2018. július 1. napjával - azonban hatályba lépett a büntetőeljárásról szóló 2017. évi XC. törvény (továbbiakban: Be.). A Kúria a 2018. július 1-je előtt érkezett felülvizsgálati indítványt a Be. alapján bírálta el, tekintettel arra, hogy a Be. 868. § (1) bekezdésében meghatározott átmeneti rendelkezés szerint az új törvény rendelkezéseit a hatálybalépésekor folyamatban lévő büntetőeljárásokban is alkalmazni kell. 
[38]	2. A védő szerint a bíróságok megsértették az indokolási kötelezettségüket, és a jogerős ítélet indokolása a megállapított tényállással teljes mértékben ellentétes.
[39]	A bíróság jogerős ügydöntő határozata ellen a korábbi Be. 416. § (1) bekezdés c) pontja, illetőleg a korábbi Be. 373. § (1) bekezdés III.a) pontja alapján felülvizsgálatnak van helye, ha - többek között - a bűnösség megállapítása és a bűncselekmény minősítése tekintetében a bíróság az indokolási kötelezettségének oly mértékben nem tett eleget, hogy emiatt az ítélet felülbírálatra alkalmatlan. 
[40]	A Be. 649. § (2) bekezdés d) pontjában utalt Be. 608. § (1) bekezdésében már nem szerepel a felülvizsgálati okok között az indokolási kötelezettség felülbírálatra alkalmatlanságot eredményező megsértése.  
[41]	A korábbi jogszabály alapján előterjesztett panasz, felülbírálati indítvány, fellebbezés vagy egyéb indítvány elbírálását e törvény hatálybalépése után a nyomozó hatóság, az ügyészség, illetve a bíróság mellőzi, és erről az előterjesztőt tájékoztatja, ha e törvény alapján nincs helye panasz, felülbírálati indítvány, fellebbezés vagy egyéb indítvány előterjesztésének, vagy annak címzettje e törvény alapján nem jogosult a döntésre [Be. 870. § (3) bekezdés].
[42]	A Kúria ezért mellőzte a felülvizsgálati indítványok ezen részének elbírálását.
[43]	A Kúria megállapította még, hogy - amint arra a Legfőbb Ügyészség helyesen mutatott rá - az új büntetőeljárási törvény az indokolási kötelezettség megsértése körében már kizárólag akkor enged felülvizsgálatot, illetőleg engedi felülvizsgálati indítvány előterjesztését, amennyiben az elsőfokú ítélet (jelen esetben a jogerős ítélet) indokolása a rendelkező résszel teljes mértékben ellentétes [Be. 608. § (1) bekezdés f) pont, 648. § b) pont, 649. § (2) bekezdés d) pont; azonos tartalommal: korábbi Be. 373. § (1) bekezdés III.b) pont, 416. § (1) bekezdés c) pont]. Erre viszont a védő nem hivatkozott, és ilyet a Kúria sem észlelt.
[44]	3. A védő szerint a XXI. rendű és a XXII. rendű terhelt bűnösségének megállapítása mindkét bűncselekményben törvénysértő.
[45]	A bíróság jogerős ügydöntő határozata ellen a korábbi Be. 416. § (1) bekezdés a) pont 3. fordulata alapján helye van felülvizsgálatnak, ha a bűnösség megállapítására a büntető anyagi jog szabályainak megsértése miatt került sor.
[46]	Ezen nem változtatott az új büntetőeljárási törvény. Felülvizsgálatnak a bíróság jogerős ügydöntő határozata ellen a büntető anyagi jog szabályainak megsértése miatt helye van [Be. 648. § a) pont]. A büntető anyagi jog szabályainak megsértése miatt felülvizsgálati indítvány terjeszthető elő, ha a bíróság a büntető anyagi jog szabályainak megsértésével állapította meg a terhelt bűnösségét [Be. 649. § (1) bekezdés a) pont aa) alpont]. 
[47]	3.1. A felülvizsgálat azonban olyan rendkívüli jogorvoslat, amelynek csak a Be. 649. §-ában tételesen felsorolt okokból van helye. A felülvizsgálati indítványban a jogerős ügydöntő határozat által megállapított tényállás nem támadható [Be. 650. § (2) bekezdés]. A felülvizsgálati eljárásban a bizonyítékok ismételt egybevetésének, eltérő értékelésének, valamint bizonyítás felvételének nincs helye. A felülvizsgálati indítvány elbírálásakor a jogerős ügydöntő határozatban megállapított tényállás az irányadó [Be. 659. § (1) bekezdés]. A jogkövetkeztetések helyessége tehát - továbbra is - kizárólag az irányadó tényállás alapulvételével vizsgálható. 
[48]	A tényállás irányadósága azt jelenti, hogy a felülvizsgálat során nemcsak maga a tényállás, hanem mindaz, ami a tényállás megállapításához vezetett, támadhatatlan. Ennek megfelelően a tényállás megalapozottsága, a bizonyítékok mikénti mérlegelése sem külön-külön, sem pedig egymás viszonyában nem vizsgálható. Ide értendő a bizonyítási indítványok elutasítása is, mert azok indokoltságát a bíróság vizsgálat tárgyává teszi, ám szükségtelennek találja a tényállás tisztázásához. Nincs lehetőség a bíróság bizonyítékokat értékelő tevékenységének, s ezen keresztül a bűnösség kérdésének, valamint a - minősítéssel kapcsolatos, vagy más büntető anyagi jogi szabály sérelme nélkül - kiszabott büntetés, illetve annak mértéke vitatására.
[49]	A védő részben kifejezetten az irányadó tényállást, valamint a bíróságok bizonyítékértékelését kifogásolta, aminek felülvizsgálati eljárásban nincs helye. A Kúria ezért az adott ellenérveket (nem fogadták el a XXI. rendű és a XXII. rendű terhelt vallomását, nem vettek igénybe könyvszakértőt és adószakértőt, nem értékelték a védelem által beszerzett okirati bizonyítékokat) figyelmen kívül hagyta. 
[50]	3.2. Nincs megállapított ténybeli alapja a XXI. rendű és a XXII. rendű terhelt tekintetében a ténybeli tévedés [Btk. 20. § (1) bekezdés] és a velük szerződő cég 2 nevében eljárók felől nézve a közvetett tettesség [Btk. 13. § (2) bekezdés] állításának. Mivel az irányadó tényállás szerint a XXI. rendű és a XXII. rendű terheltnek „tudomása volt arról, hogy a termény ténylegesen nem az olasz gazdasági társaság felé került értékesítésre, az áru - a számlán és a nemzetközi fuvarlevélen feltüntettek szerint - nem hagyta el a magyar országhatárt", ebből - szemben a védő állításával - éppen, hogy a szándékos elkövetés következik. 
[51]	Egyébiránt az elsőfokú bíróság az ítéletének indokolásában is részletezte, hogy a VIII-XXXII. rendű terheltek szándékosan vettek részt az elkövetésben, „amennyiben" tudták, hogy az árujuk nem, vagy nem a szerződésben foglaltaknak megfelelően kerül külföldre (elsőfokú ítélet 308. oldal 3. bekezdés).
[52]	3.3. A védő - formálisan a minősítés kapcsán, de idetartozóan - kifogásolta, hogy a megállapított tényállásban csak az Áfa törvény 89. § (1) bekezdése szerepel. A tényállásban nem kerültek rögzítésre a keretdiszpozíciót kitöltő egyéb szabályok. A számla nem is volt valótlan tartalmú. A hamis magánokirat felhasználásának vétsége kapcsán a jogerős ítélet nem jelölte meg a számla valótlanságának ténybeli és jogszabályai okait. 
[53]	Annak - a Kúria álláspontja szerint - a költségvetési csalás megállapítása körében nincs jelentősége, hogy a cég 1 2008. évi beszámolója és mérlege - amint arra a védő hivatkozott - megfelelt-e a jogszabályi előírásoknak, mivel ez az utólagos stornó folyománya. 
[54]	3.4. A védőnek az az állítása, hogy a számla valódi tartalmú volt, a megállapított tényállásba ütközik. A számla annál fogva volt valótlan tartalmú, hogy a XXI. rendű és a XXII. rendű terhelt a számla kiállításakor, a könyvelésbe beállításakor és az adóbevallás benyújtásakor tudta, hogy nem történt közösségen belüli értékesítés. Miután e számla fiktív számla volt, ennek következtében fiktív a stornó számla is.
[55]	Az sem kétséges, hogy a jogerős ítélet tényállása a valótlan tartalmú áfa bevallás benyújtásához kapcsolódó hamis magánokirat felhasználása vétségének a ténybeli alapjait is tartalmazza. A könyvelésbe és az áfa bevalláshoz felhasznált valótlan tartalmú számla, valamint maga az áfa adóbevallás az elkövetés idején (2008. október 22.) hatályos, a polgári perrendtartásról szóló 1952. évi III. törvény (korábbi Pp.) 196. § (1) bekezdés d) pontja szerinti magánokiratnak minősült. A hivatkozott rendelkezés szerint a magánokirat az ellenkező bebizonyításáig teljes bizonyítékul szolgál arra, hogy kiállítója az abban foglalt nyilatkozatot megtette, illetőleg elfogadta, vagy magára kötelezőnek ismerte el, feltéve, hogy a gazdálkodó szervezet által üzleti körében kiállított okiratot szabályszerűen aláírták. 
[56]	3.5. A hamis magánokirat felhasználásának vétségét az követi el, aki jog vagy kötelezettség létezésének, megváltozásának vagy megszűnésének bizonyítására hamis, hamisított vagy valótlan tartalmú magánokiratot felhasznál (Btk. 345. §). 
[57]	A XXI. rendű és XXII. rendű terhelt által benyújtott áfa bevallás pedig valótlan tartalmú magánokirat volt, mert a közösségen belüli értékesítés alapján az áfa kötelezettség nem létezését állította, azt igazolta, és a kötelező benyújtásával felhasználásra is került. 
[58]	A Kúria e körben megjegyzi még, hogy a felülvizsgálati eljárásban az irányadó tényálláshoz kötöttség olyannyira szigorú szabály, hogy a büntető anyagi jog szabályainak a megsértése az alapeljárásban megállapított tényállás alapján bírálandó el abban az esetben is, ha a tényállás hiányos, nem kellően felderített és ellentétes az iratok tartalmával (BH 2004.102.), vagy más megfogalmazásban: az alapügyben megállapított tényállás az irányadó, függetlenül attól, hogy az adott tényállás megalapozott-e vagy sem (BH 2016.264. [16], BH 2010.324. indokolás).
[59]	Ez a megállapítás mindössze az elvi megközelítés alapja. A Kúria az említésével korántsem utal arra, hogy álláspontja szerint a jelen ügyben irányadó tényállás megalapozatlan volna. A Kúria a felülvizsgálat során nem foglalhat állást az irányadó tényállás megalapozottsága, illetőleg megalapozatlansága kérdésében. A tényállás irányadósága ugyanakkor egyúttal azt is jelenti, hogy a tényállást kikezdhetetlensége folytán meg nem dönthető törvényi vélelemmel megalapozottnak kell tekinteni. A jogerős határozatban megállapított tényállás tehát az adott tartalmában irányadó a felülvizsgálat során.
[60]	A megállapított tényállás ugyanakkor kétségtelenül némileg hiányos, de - a védő állításával ellentétben - közel sem olyan mértékben, hogy annak alapján ne lehessen a törvénynek megfelelő határozatot hozni.
[61]	4. A védő felülvizsgálati indítványai érdemben is alaptalanok. 
[62]	Az elsőfokú bíróság világosan elszámolt mindazzal, amire a tényállást, valamint a bűnösség megállapítását alapozta (elsőfokú ítélet 247-249. oldal), s azt a másodfokú bíróság sem kifogásolta. 
[63]	4.1. A cég 2 gazdasági társaság Olaszországban nem található. Soha nem működött, adót nem vallott be és nem fizetett. A nevében eljáró személyek Magyarországon fejtették ki a tevékenységüket. 
[64]	A lefoglalt CMR-eken fuvarozóként a cég 3 van feltüntetve, ám képviselője, ... tanú szerint nem álltak kapcsolatban sem a cég 2 gazdasági társasággal, sem a cég 1-el. A CMR-eken szereplő rendszámok nem az ő járműveiké, a bélyegzőlenyomat sem az övék. 
[65]	Az eredeti számla 2008. július 25-i keltezésű, a száma: .... A stornó számla 2009. február 16-i keltezésű, s száma: .... Nincs terhelti magyarázat arra, hogy működő cég esetén „hogyan lehetséges az, hogy a stornó számla ugyanazon tömbből és a rontott számla kiállítását követő közel 7 hónap elteltével a következő sorszámmal került kiállításra". 
[66]	Az I. rendű terhelt az adóigazgatási eljárásban vallotta: „nem állítom, hogy tudták a belföldi kereskedők, hogy az áru nem Olaszországba ment, de szerintem tudták többnyire". A III. rendű terhelt nyomozati vallomása szerint a XXI. rendű és a XXII. rendű terhelt is tudott mindenről, az adóigazgatási eljárás során pedig vallotta, hogy az olasz cégek nevében vettek gabonát, melyet magyar cégeik nevében belföldön értékesítettek. „A belföldi értékesítések következményeként került a gabona az cég 2 tulajdonába, aki a közösségi értékesítés szabályai szerint értékesítette Olaszországba és ők fuvarozták az árut. Az áru elszállítása a cég 1 telephelyéről történt, azonban a CMR-ekkel ellentétben nem a cég 1 értékesítése következtében." A számlán megjelölt gazdasági esemény, mint adómentes belföldi értékesítés nem valósult meg, s erről a XXI. rendű és XXII. rendű terheltek is tudtak.
[67]	4.2. A védőnek az az érvelése, hogy a XXI. rendű és XXII. rendű terhelt nem is részesült az I. rendű terhelt és érdekköre csalárd magatartásának eredményéből, nem érinti a XXI. rendű és XXII. rendű terhelt bűnösségének a megállapítását. Esetükben ugyanis az esetleges „további részesülés"-nek a büntetőjogi felelősségük megállapítása szempontjából nincs jelentősége. Az szintén közömbös, hogy az ő (elkülönült) magatartásukkal megvalósult bűncselekménnyel okozott vagyoni hátrány ellentételezéseképpen közvetlenül a cégük jutott vagyoni előnyhöz a ténylegesen belföldi értékesítéshez kapcsolódó áfa be nem vallása és meg nem fizetése révén. E körben értelemszerűen az is közömbös, hogy esetleges áfa levonási jogukat gyakorolhatták (és ténylegesen gyakorolták) volna vagy sem. 
[68]	4.3. A védő által hivatkozott megengedett kockázatvállalás, mint a cselekmény társadalomra veszélyességét kizáró ok az adóhatóság - fiktív számla és valótlan tartalmú adóbevallás felhasználásával történt - szándékos megtévesztésével elkövetett költségvetési csalás körében fel sem merülhet. A gazdasági tevékenység gyakorlása során megengedett kockázatvállalás a felelős, ésszerű gazdálkodás mellett az adott gazdasági szereplő számára rendelkezésre álló választási lehetőség. A XXI. rendű és a XXII. rendű terhelt a bűncselekmény elkövetésének a „kockázatát" vállalta a szándékos bűncselekmény elkövetésével. Ennek pedig kizárólag büntetőjogi konzekvenciája lehet. 
[69]	4.4. A védőnek az az állítása, hogy a vagyoni hátrány nem következett be, ellentétes a jogerős ítéletben megállapított tényállással. A szerint ugyanis a XXI. rendű és a XXII. rendű terhelt 2.139.236 forint vagyoni hátrányt okozott a költségvetésnek. 
[70]	Ezt meghaladóan téves a védőnek az az érvelése is, hogy a stornó számla kiállításával az eredeti állapot helyreállt, az adóhiány megszűnt. 
[71]	A költségvetési csalás a valótlan tartalmú áfa bevallás benyújtásával és a fizetendő áfa befizetésének elmulasztásával 2008. október 22-én megvalósult. A befejezett bűncselekmény elkövetésének a tényét az utólagos stornó nem érintette. Következetes ugyanis az ítélkezési gyakorlat abban, hogy az önrevízió a már elkövetett, befejezett költségvetési csalás következményeinek az elhárítására [a Btk. 396. § (8) bekezdését ide nem értve] nem alkalmas. Az pedig megint más kérdés, hogy ebben az esetben az utólagos stornó számla benyújtása - büntetlen utócselekményként - egyfajta elfedési kísérlete volt a már elkövetett költségvetési csalásnak. 
[72]	4.5. A védő szerint a társtettesség megállapítására (is) tévesen került sor. E körben - amellett, hogy a megosztott ügyvezetőségre hivatkozása ellentétes a megállapított tényállással, valamint sajátságos módon áttételesen az egyik védencére, a XXI. rendű terheltre ruházza a mezőgazdasági termények vásárlásával és eladásával összefüggő felelősséget - tévesen érvelt azzal, hogy a XXII. rendű terhelt 2008. december 1-től már nem volt a cég ügyvezetője. A költségvetési csalás elkövetése a valótlan tartalmú áfa bevallás benyújtásával és az áfa meg nem fizetésével ugyanis 2008. október 22-én már megtörtént, amikor a XXII. rendű terhelt még a XXI. rendű terhelttel együtt a cég ügyvezetője volt. Az pedig - a fentebb már kifejtettekre is figyelemmel - teljességgel közömbös, hogy a 2008. évi beszámolót, mérleget és stornó számlát 2009-ben ki írta alá. 
[73]	5. A védő indítványa szerint a költségvetési csalás bűntettének törvénysértő minősítése folytán törvénysértő a kiszabott büntetés is.
[74]	Felülvizsgálatnak a bíróság jogerős ügydöntő határozat ellen a büntető anyagi jog szabályainak megsértése miatt helye van [Be. 648. § a) pont]. A büntető anyagi jog szabályainak megsértése miatt felülvizsgálati indítvány terjeszthető elő, ha a bíróság a bűncselekmény törvénysértő minősítése miatt szabott ki törvénysértő büntetést [Be. 649. § (1) bekezdés b) pont 1. fordulat ba) alpont]. 
[75]	A védő helytálló érveléssel támasztotta alá, hogy a költségvetési csalás bűntettének minősítése téves, és az helyesen a Btk. 396. § (1) bekezdése és a (2) bekezdés a) pontja alapján minősül. 
[76]	Az irányadó tényállás szerint a XXI. rendű és XXII. rendű terhelt 2.139.236 forint adóbevétel csökkenést (helyesen: vagyoni hátrányt) okozott. 
[77]	A vagyoni hátrány nagyobb, ha ötszázezer-egy és ötmillió forint között van [Btk. 459. § (6) bekezdés b) pont], és akkor jelentős, ha az ötmillió-egy és ötven millió forint között van [Btk. 459. § (6) bekezdés c) pont]. 
[78]	Ezáltal a költségvetési csalás bűntette törvényesen nem a Btk. 396. § (3) bekezdés a) pontja szerint minősül, és így nem egy évtől öt évig terjedő szabadságvesztéssel büntetendő, hanem a Btk. 396. § (2) bekezdés a) pontja alapján minősül, és így három évig terjedő szabadságvesztéssel büntetendő. 
[79]	Ez elkerülte a bíróságok figyelmét, annak ellenére, hogy az enyhébb elbírálást biztosító Btk. alkalmazásának egyik indoka éppen az értékhatárok rögzített (elsőfokú ítélet 315. oldal 4. bekezdés) megváltozása volt (elsőfokú ítélet 313. oldal 6. bekezdés). 
[80]	A törvénysértő minősítés mégsem járt együtt törvénysértő büntetés kiszabásával, mivel ha a bűncselekmény büntetési tételének felső határa háromévi szabadságvesztésnél nem súlyosabb, szabadságvesztés helyett - többek között - pénzbüntetés is kiszabható [Btk. 33. § (4) bekezdés]. 
[81]	Erre is tekintettel nem bizonyultak alaposnak a védő felülvizsgálati indítványai abban, hogy a törvénysértő minősítés egyúttal törvénysértő büntetés kiszabását eredményezte. A védő egyébként sem adta indokát annak, hogy a pénzbüntetés kiszabását miért és mennyiben tartotta törvénysértőnek.
[82]	6. A Be. 649. § (1) bekezdés b) pont ba) alpontjának szabályozása megegyezik a korábbi Be. 416. § (1) bekezdés b) pont 1-2. fordulataiban foglaltakkal. Ekként alkalmazhatóak az adott körben korábban kimunkált döntések. 
[83]	A kiszabott büntetés önmagában nem támadható. Erre nézve az ítélkezési gyakorlat következetes. Ha a felülvizsgálattal érintett cselekmények elbírálásához kapcsolódó anyagi jogszabálysértés nem valósult meg, a büntetés önálló vizsgálatára az 1998. évi XIX. törvény 416. § (1) bekezdés b) pontja nem biztosít lehetőséget (EBH 2011.2387.). A 2018. július 1. napja utáni helyzetben ugyanez irányadó  a 2017. évi XC. törvény 649. § (1) bekezdés b) pont ba) alpontjának alkalmazása során is. 
[84]	A kiszabott büntetés csak akkor tekinthető törvénysértőnek, és esik felülvizsgálat alá, ha az - a minősítésen túl - a büntetőtörvény valamely mérlegelést nem tűrő rendelkezésébe ütközve a nemében és/vagy mértékében törvénysértő (BH 2012.239., BH 2005.337., BH 2016.264.II.). Ilyen törvénysértésre viszont a védő nem hivatkozott, és ilyet a Kúria sem észlelt.
[85]	7. A Kúria a hivatalból elvégzett viszgálata [Be. 659. § (6) bekezdés] során felülvizsgálatot megalapozó más feltétlen (abszolút) eljárási szabálysértést [Be. 649. § (2) bekezdés] sem észlelt. 
Az indítványok elvi tartalma
[86]	A bíróság az indokolási kötelezettségét megszegte. A terheltek bűnösségének megállapítása törvénysértő. A bűncselekmény törvénysértő minősítése miatt törvénysértő büntetés kiszabására került sor a terheltekkel szemben. 
A döntés elvi tartalma 
[87]	A felülvizsgálati indítványok nem alaposak. Az indokolási kötelezettség megsértése körében a Be. - szemben a korábbi Be.-vel - már nem enged felülvizsgálatot, amennyiben - többek között - a bűnösség megállapítása és a bűncselekmény minősítése tekintetében a bíróság az indokolási kötelezettségének oly mértékben nem tett eleget, hogy emiatt az ítélet felülbírálatra alkalmatlan. Ebben az esetben a felülvizsgálati indítvány elbírálását mellőzni kell. 
[88]	A bűnösség megállapítására mindkét bűncselekmény tekintetében törvényesen került sor. A felülvizsgálati indítványoknak az irányadó tényállást és a bizonyítékértékelést támadó érvei pedig a törvényben kizártak. 
[89]	A költségvetési csalással okozott vagyoni hátrány mértéke alapján a minősítés törvénysértő, de ez nem eredményezte törvénysértő büntetés kiszabását. 
Záró rész
[90]	A kifejtettek értelmében a Kúria -  a Be. 660. § (1) bekezdés főszabálya alapján tanácsülésen, a Be. 655. § (1) bekezdés főszabálya szerinti összetételben eljárva - a XXI. rendű és XXII. rendű terhelt közös védője által előterjesztett felülvizsgálati indítványoknak nem adott helyt, és a támadott határozatot a XXI. rendű és XXII. rendű terhelt tekintetében nem ügydöntő végzéssel hatályában fenntartotta [Be. 662. § (1) bekezdés]. 
[91]	A Be. 653. § (1) bekezdése értelmében a felülvizsgálati eljárás lefolytatására a harmadfokú bírósági eljárás szabályait az e Fejezetben foglalt eltérésekkel kell alkalmazni. A harmadfokú bíróság határozatával szemben viszont a Be. nem biztosítja a fellebbezés lehetőségét, s attól eltérő rendelkezést a Be. XC. Fejezete sem tartalmaz. A végzés ellen tehát nincs helye fellebbezésnek. Felülvizsgálatát a Be. 650. § (1) bekezdés b) pont 2. fordulata zárja ki. 
A Be. 656. § (4) bekezdése pedig rögzíti, hogy az ugyanazon jogosult által ismételten előterjesztett, illetőleg a korábbival azonos tartalommal ismételten előterjesztett indítványt a Kúria érdemi indokolás nélkül elutasíthatja. 

Budapest, 2019. január 16.

Dr. Molnár Gábor Miklós s.k. a tanács elnöke, Dr. Feleky István s.k. előadó bíró, Dr. Gimesi Ágnes s.k. bíró

A kiadmány hiteléül:
Lévai Viktória
tisztviselő