PEST MEGYEI MUNKAÜGYI BÍRÓSÁG
3.M.   793/2002/62.

A MAGYAR KÖZTÁRSASÁG NEVÉBEN!

A Pest Megyei Munkaügyi Bíróság   a dr. Duda Attila ügyvéd /1115. Budapest, Bartók Béla út 92-94/a III.em.8./  által képviselt  ........./................./  felperesnek - 

a dr. Kiss Ferenc István ügyvéd /1203. Budapest, Kossuth út 49./  által képviselt  alperes neve.  /...................../ alperes  -  

és az alperes pernyertessége érdekében dr. Kerékgyártó Csaba jogtanácsos által képviselt .................../ beavatkozó ellen -

baleseti kártérítés megfizetése  iránti perében meghozta a következő

í t é l e t e t :

A munkaügyi bíróság megállapítja, hogy az alperes a felperes  2001. július hó 20. napján elszenvedett munkabalesetével összefüggésben felmerült kárért teljes mértékben felel. 

Kötelezi a bíróság az alperest, hogy 15 nap alatt fizessen meg a felperesnek 9.129.455,- /Kilencmillió-egyszázhuszonkilencezer-négyszázötvenöt/ Ft-ot és ebből az összegből 45.000,- /Negyvenötezer/ Ft után 2001. szeptember 1. napjától, 60.000,- /Hatvanezer/ Ft után 2001. szeptember 20. napjától 38.000,- /Harmincnyolcezer/ Ft után 2001. július 30. napjától, 20.000,- /Húszezer/ Ft után 2001. augusztus 10. napjától, 3.519.000,- /Hárommillió-ötszáztizenkilencezer/  Ft után 2001. július 20. napjától  174.000,- /Egyszázhetvennégyezer/ Ft után 2003. április 1. napjától, 2.564.455,- /Kettőmillió-ötszázhatvannégyezer-négyszázötvenöt/  Ft után 2003. szeptember 20. napjától - 2004. december 31. napjáig évi 11%-os, 2005. január 1. napjától - 2005. június 30. napjáig évi 9,5%-os, 2005. július 1. napjától a kifizetés napjáig a megelőző naptári félév utolsó napján érvényes jegybanki alapkamatnak megfelelő mértékű kamatot, továbbá 2005. október hónaptól minden hónap 10. napjáig esedékesen 86.181,- /Nyolcvanhatezer-egyszáznyolcvanegy/ Ft-ot.

A bíróság a felperes ezt meghaladó keresetét elutasítja. 

Kötelezi a bíróság az alperest, hogy 15 nap alatt fizessen meg a felperesnek 500.000,- /Ötszázezer/ Ft perköltséget, továbbá  - külön felhívásra -  az ott megjelölt időben és módon 337.110,- /Háromszázharminchetesezer-egyszáztíz/ Ft szakértő költséget. 

Kötelezi a bíróság az alperest, hogy fizessen meg az Állam javára   - külön felhívásra -  611.256,- /Hatszáztizenegyezer-kettőszázötvenhat/  Ft illetéket. 

Az ítélet 2.738.455,- /Kettőmillió-hetesszázharmincnyolcezer-négyszázötvenöt/  Ft-ra és havi 86.181,- /Nyolcvanhatezer-egyszáznyolcvanegy/ Ft járadékra előzetesen végrehajtható. 

Az ítélet ellen a kézhez vételtől számított 15 nap alatt lehet fellebbezni, melyet a Pest Megyei Bírósághoz címezve, de a Pest Megyei Munkaügyi Bíróságon kell 3 példányban benyújtani. 

Tájékoztatja a bíróság a feleket, hogy a másodfokú bíróság az ítélet ellen irányuló fellebbezést tárgyaláson kívül bírálhatja el, ha az elsőfokú bíróság ítéletét a Pp. 251.§-ban, illetve a 252.§ /1/ és /2/ bekezdésében meghatározott okból kell hatályon kívül helyezni; a fellebbezés csak a kamatfizetésre, a perköltség viselésére, vagy összegére, illetve a meg nem fizetett illeték, vagy az Állam által előlegezett költség megfizetésére vonatkozik; a fellebbezés csak az előzetes végrehajthatósággal, a teljesítési határidővel, vagy a részletfizetés engedélyezésével kapcsolatos; a fellebbezés csak az ítélet indokolása ellen irányul; a felek ezt kérték; megítélése szerint  - tekintettel a  fellebbezési /csatlakozó fellebbezési kérelemben, illetve fellebbezési ellenkérelemben foglaltakra  -  az ügy eldöntése  tárgyaláson kívül is lehetséges.

I n d o k o l á s :

A munkaügyi bíróság a tárgyalás anyaga alapján a következő tényállást állapította meg:

Az alperes jogelőde a  ............/  a 2000. június 5. napján kelt határozatlan időre szóló munkaszerződéssel   - 3 hónap próbaidő kikötésével -  kotrógép kezelő munkakörben alkalmazta a mezőgazdasági növénytermesztési szakmunkás végzettségű felperest, havi 396,- Ft órabérrel. Ténylegesen az alperes kiskunlacházi kavicsbányájában végzett munkát, 3 hónapig, majd 9 hónapra sorkatonai szolgálatra vonult be. 2001. május hónapban állt ismét munkába. 2001. július 20-án a kotrógéppel kitermelést végzett, a jövesztett anyagot a 2.számú mobil szállítószalagra továbbította.  A 2.sz. mobilszalaghoz, szalagkezelőként, Náhlik László és Kiss Tibor szalagkezelők voltak beosztva. Ezen a napon a szalagkezelőket  - mint más esetben is rendszeresen -  a munkáltató ¾ 9 órakor más munkaterületre  /a mobil-szalagtól néhány száz méterre lévő alagút rendszerbe/  irányította.  Ha a szalagkezelő más munkaterületen végzett munkát, a kotrógép kezelőgép „ráfigyelt"  a szalagra és szükség szerint intézkedett, a munkavállalók részére rendelkezésre bocsátott rádión értesítette a szalagkezelőt. A 2.sz. mobilszalagon volt egy kis repedés és, ha „félrejárt" leszóródott az anyag.  Ez egyrészt csökkentette az érintett munkavállalók teljesítményét, mert a munkáltató a műszakban kitermelt anyag mennyiség alapján értékelte a munkájukat, másrészt a szalag megszakadását is előidézhette. 
A felperes munka közben észlelte, hogy a 2.sz. mobil szállítószalag félrejár. A kotrógép - fülkét elhagyta és a szállítószalag jobb oldalán a végállomáshoz ment, hogy a félrejárás okát megállapítsa. A szállítószalagról korábban leszóródott, laza szerkezetű, apró szemcsés kavicshalmaz /sóder rakás/ tetejére állt, megcsúszott és jobb keze, illetve karja becsúszott a visszaterelő-dob feszítő mű, csúszka pályájának nyílásán át a szalagváz és az alsó heveder ág közé. A mozgó heveder a karját a visszaterelő dob felé vitte, a karját beszorította a dob és a szalagváz közé és a forgó visszaterelő-dob a felső végtag elvesztésével járó súlyos sérülést okozott. 
A balesetet ......... szalagkezelő kb 12 óra 45 perckor észlelte, aki a mobil szalagokhoz közeledve a felperes integetését látva leállította a szalagsort, majd a működő kotrógépet is. Ez után segítséget hívott a felperes kimentéséhez, mert felkarja olymértékben beszorult a szalagváz és a visszaterelő-dob közé, hogy azt a heveder, illetve a szalagváz elvágását követően a mentőorvos által hívott tűzoltóknak sikerült kiszabadítani. Súlyos roncsolódásos sebei keletkeztek, eltört a felkarja, több, mint 1 órán át nem tudták kiszabadítani a beszorult végtagját. Amikor a mentők a helyszínen infúziót adtak, elvesztette az eszméletét, a kórházban tért magához.  A mentőhelikopter az Országos Baleseti Sebészeti Intézetbe szállította. Felkarját közép felső harmadban amputálni kellett, sokáig a csonkot nem zárták be, nyitott kezelés volt, majd a jobb combjából vett fél-vastag bőrrészletet átültették a csonkvégre. 2001. augusztus 8-ig állt kórházi kezelés alatt, két évig folyamatosan 100%-os baleseti táppénzben részesült. A Fővárosi és Pest Megyei Nyugdíjbiztosítási Igazgatóság /FPMNYI/  Dél-pesti  Nyugellátási Osztály /Budapest, XIX. kerület, Üllői út 200./ a ............ számú határozatával 2003. július 21. napjától 57.256,- Ft/hó összegű baleseti rokkantsági nyugdíjat állapított meg és folyósít a felperes  részére, mert az OOSZI  OB 67%-os mértékű baleseti munkaképesség-csökkenést véleményezett. Rokkantsági nyugdíja 2004. január 1. napjától havi 60.863,- Ft összegre emelkedett. 
Az alperes a felperes  súlyos bányászati munkabalesetéről értesítette a 
...........,
.............és a
............../. 
A Bánya Kapitányság a felperes súlyos /csonkulásos/  bányászati munkabalesetét a bányászatról szóló 1993. évi  XLVIII. tv. 35.§ /2/ bekezdésében kapott felhatalmazás alapján kivizsgálta. A vizsgálat lezárására kiadott ......... számú bánya kapitánysági határozat ellen a felperes és az alperes is fellebbeztek. Az MBH a felülvizsgálat alapján az I. fokú határozatot megsemmisítette és a Bánya Kapitányságot új eljárás lefolytatására kötelezte. A megismételt eljárásban a Bánya Kapitányság .......... számú határozata elleni fellebbezés folytán a MBH ............ sorszámú határozatával a Bánya Kapitányság határozatát megváltoztatta. Az indokolásban arra hivatkozott, hogy a felperes balesetét nem munkavállalói óvórendszabályt, óvó intézkedést elmulasztó, elháríthatatlan magatartás, hanem a munkavállaló megcsúszása, a védőburkolat hiánya és az üzemelő szalag együttes közrehatása idézte elő.
A szállító szalagok általános baleset elhárítási és egészségvédelmi óvórendszabályait a 2/1972. /I.25./  KPM rendelettel kiadott Közlekedési Balesetelhárító- és Egészségvédő Óvórendszabály IV. fejezete /KÖBEO/  állapítja meg. A KÖBEO 4.15.6.  pontja a következők szerint rendelkezik a szállítószalagok dobjai vonatkozásában: „A szállítószalag dobjait a behúzási oldalon burkolni kell. Abban az esetben, ha a szállítószalag méretei, továbbá az azon szállított anyagok súlya által a szállítószalag és görgők behúzási oldala a dolgozókra veszélyt jelenthet, a szalagok mentén védelmet kell biztosítani". 
A külfejtésekben alkalmazott 400 köbméter/h-nál nagyobb teljesítményű, 1200-3000 mm heveder szélességű, beépített és helyváltoztató szállítószalagok biztonsági követelményeit az MSZ-09-10281-85 számú Külfejtési Szállítószalagok Biztonsági Követelményeiről szóló szabvány tartalmazza, melynek 2.1.3. pontja szerint: „a meghajtó és fordító állomások forgórészei burkolva legyenek. A forgórészek burkolása elhagyható, ha azok a járásra szolgáló utak szintjéhez viszonyítva, 2500 mm-nél magasabban, vagy 1000 mm-nél mélyebben helyezkednek el, továbbá, ha a szállítószalag konstrukciója biztonságos kialakítású. A szabvány idézett előírása az alperes mobil szállítószalagjánál irányadónak tekinthető, mivel alkalmazási feltételei csak a heveder szélessége tekintetében térnek el. A balesetet okozó 2.sz. mobilszalag 31 méter hosszú, heveder szélessége 800 mm, szállítási teljesítménye 600 köbméter/óra. 
A balesetet okozó szállítószalag visszaterelő-dobjának alsó része a járásra szolgáló út szintjétől 1570 mm magasságban volt. Az ilyen magasságban lévő dob behúzási oldalát egy átlagember a kezével elérheti, az ott dolgozók a veszély zónába véletlenül benyúlhatnak, a dob behúzási oldala veszélyt jelenthet, ezért az ilyen doboknál a védelemről gondoskodni kell. 
Az alperesi Kft. azon hivatkozása, hogy „a kezelő járdával nem rendelkező, közel 2 méter, vagy azt meghaladó magasságban húzódó szállító szalagnál szükségtelen a végállomás behúzó oldalán védőrácsot elhelyezni"   - nem felel meg sem a  KÖBEO, sem az irányadónak tekinthető MSZ-09-10281-85  vonatkozó előírásának. .
A Magyar Bányászati Hivatal 1081/2002/7. számú határozata felülvizsgálata iránt az alperes által indított perbena Szolnoki Munkaügyi Bíróság   - a felek közös kérelme alapján -  a 2003 szeptember 25. napján  napján tartott tárgyalásról felvett .2.M.250/2003/7 sorszámú jegyzőkönyvben az eljárás szünetelését állapította meg. 

A felperes keresetet terjesztett elő a Pest Megyei Munkaügyi Bíróságon az alperes ellen.  Módosított keresetében kérte, hogy a bíróság állapítsa meg, hogy az alperes a 2001. július  20. napján elszenvedett munkabalesetével összefüggésben felmerült kárért teljes mértékben felel. Kérte továbbá, hogy a bíróság kötelezze az alperest 
1.	gondozás címén napi 500,- Ft, havi 15.000,- Ft alapulvételével a baleset napjától 3 hónapra, 45.000,- Ft költség, kár,  2001. november hónaptól havi 13.000,- Ft járadék, 2004. november hó végéig 526.000,- Ft és ez után 2003. április 1. napjától évi 11%-os kamat, 2004. december 1. napjától  havi 13.000,- Ft járadék, 
2.	élelem feljavítás címén napi 500,- Ft alapul vételével a baleset napjától 4 hónapra 60.000,- Ft költség, kár és ez után 2001. szeptember 20. napjától évi 11%-os kamat, 
3.	gyógyszerköltség címén a baleset napjától 3 hónapra 9.000,- Ft költség, kár és ez után 2001. szeptember 1. napjától évi 11%-os kamat, 
4.	dologi kár címén a balesetkor viselt pólóing /4.000,- Ft/  és nadrág /8.000,- Ft/ összesen 12.000,- Ft kár és ez után 2001. július 20. napjától évi 11%-os kamat, 
5.	kórházi tartózkodás idejére vásárolt két új pizsama /2x5.000,- Ft/, 1 pár papucs /4.000,- Ft/, 1 db köntös /7.000,- Ft/ és 2 db törölköző /2x3.500,- Ft/, összesen: 28.000,- Ft 50%-a, azaz 14.000,- Ft költség, kár és ez után 2001. július 20. napjától évi 11%-os kamat, 
6.	hozzátartozók közlekedési költsége címén, napi 2.000,- Ft alapulvételével a kórházi tartózkodás 19 napja időtartama alatt felmerült, összesen 38.000,- Ft költség, kár és ez után 2001. július 30. napjától évi 11%-os kamat, 
7.	háztartási többletköltség címén a folyamatos otthon tartózkodás miatt megemelkedett regie-költség /többlet mosás, világítás, fokozott telefon használat, havi 5.000,- Ft alapulvételével a baleset napjától 5 hónapra, összesen 25.000,- Ft költség, kár és ez után 2001. október 1. napjától évi 11%-os kamat, 
8.	könyv, újság vásárlása, videó kölcsönzés miatt felmerült kulturális többletköltség címén, 2002. december 31-ig, havi 3.500,- Ft, 2003. január 1-től havi 5.000,- Ft költség, kár, 2004. november hó végéig 174.500,- Ft és ez után 2003. április 1. napjától évi 11% kamat, 2004. december 1. napjától havi 5.000,- Ft járadék, 
9.	háztartási, kerti munka, állatgondozás címén, 2003. július 31-ig havi 25.000,- Ft, 2003. augusztus 1-jétől havi 20.000,- Ft járadék, 2004. november 30-ig 1.060.000,- Ft és ez után 2003. április 1. napjától évi 11%-os kamat, 2004. december 1. napjától havi 20.000,- Ft, 
10.	2001. július 20-tól - 2005. május 31-ig 2.231.731,- Ft keresetveszteség, és ez után középarányos időtől 11%-os kamat, 2005. június 1. napjától havi 83.181,- Ft keresetveszteségi járadék, 
11.	közlekedési költség címén 2001. augusztus 31-ig, 20.000,- Ft, azt követően 2003. július 31-ig havi 12.000,- Ft, 2003. augusztus 1. napjától folyamatosan havi 8.000,- Ft járadék, a 2004. november 30-ig lejárt összeg 424.000,- Ft után 2004. január 1-től évi 11%-os kamat, 2004. december 1-től havi 8.000,- Ft járadék, 
12.	utcai kísérő címen a baleset napjától két évig, havi 5.000,- Ft alapulvételével, 120.000,- Ft költség, kár és ez után 2002. augusztus 1. napjától évi 11%-os kamat, 
13.	nem vagyoni kártérítés címén 5 millió forint, és ez után 2001. július 20-tól évi 11%-os kamat, 
14.	mozgás-sérültek részére speciális gépjármű címén 2.709.000,- Ft kár, 
15.	a marasztalási összeg 5%-ával egyező mértékű perköltség, ügyvédi munkadíj
megfizetésére. 

Jogalap tekintetében arra hivatkozott, hogy a balesetet okozó szállítószalag a munkáltató működési körébe tartozik /Mt. 174.§ /5/ ezért a felperes munkaviszonyából származó kárért a munkáltató akkor is teljes felelősséggel tartozik, ha a kár oka elháríthatatlan lett volna  /MK 29./. Az alperes a felperes munkabalesetét kis összegű ráfordítással a jogszabályban megkövetelt védőrács felszerelésével megakadályozhatta volna, mert a védőrács felszerelése esetén nem lehetséges az emberi kar bekerülését a szállítószalag alkatrészei közé. A védőrács felszerelése a tudomány és technika jelenlegi állása mellett az alperes gazdasági teherbíró képességére is figyelemmel ésszerű és indokolt intézkedés lett volna. Az alperest az Mt. 174.§-ában előírt objektív kártérítési felelősségen túl vétkesség is terheli, mert 
- elmulasztotta a szállítószalag melletti biztonságos közlekedés, járás szabályait megállapítani, azokra a munkavállalóit kioktatni, azok megtartását megkövetelni, 
- a 2001. júliusi baleset előtt elmulasztotta a havonta kötelező munkavédelmi oktatást, 
-  saját üzemi tervét sem tartotta be, mert a szalagkezelőket rendszeresen más munkára vezényelte, így a kotrógép kezelőt arra kényszeríttette, hogy a szállítószalag működését is figyelje, illetve a kotrógép kezelő mellett látó és halló távolságban más személy nem tartózkodott. Amennyiben a szalagkezelőket az üzemi terv megsértésével nem vezénylik máshová, a felperesnek nem kellett volna a meghibásodott szalag miatt a kezelő fülkét elhagynia, így a balesete elkerülhető lett volna. 
Álláspontja szerint az alperes munkavédelmi szabályt sértő felróható magatartása miatt a felperes vétkes közrehatása nem állapítható meg, kár megosztás nem alkalmazható.  A munkáltatónak ugyanis a technikai felszerelések biztosításán túl a munkavállalók magatartásából eredő veszélyekre is fel kell készülnie, a munkavédelmi szabályok betartását, rendszeres ellenőrzéssel biztosítania kell. 
A felperes a szalag hibájának felderítése során a munkáltatóját károsodástól akarta megóvni, mivel az elszakadó szalag jelentős kárt okozott volna az alperesnek. Az alperes nem tiltotta meg a kotrógép-kezelők számára a szalag kezelését, ellenkezőleg elvárta tőlük, hogy a szalag-kezelők távollétében a kisebb hibát elhárítsák, nagyobb hiba esetén pedig leállítsák a szalagot. 

Az alperes érdemi védekezésében a felperes keresetének elutasítását kérte. Elsődlegesen arra hivatkozott, hogy  az Mt. 174.§ /2/ bekezdése alkalmazásával mentesül a kártérítési felelősség alól, mert a felperes  kárát a kizárólagos és az alperes részéről elháríthatatlan munkavállalói magatartása okozta. A felperes a munkavégzése helyét, azaz a kotrógépet  engedély nélkül  hagyta el, anélkül, hogy a szalag kezelői tevékenység végzésére utasítást kapott volna. Oktatásban részesült  - többek között -  „az üzemben, telephelyen alkalmazott gépek, berendezésekre vonatkozó üzemi utasítások"-ról, ideértve a technológiai kezelési és karbantartási utasításokat. 

Az   alkalmazott   gépek    és    berendezések kezelési és karbantartási utasításának 1 példányát a felperes által kezelt kotrógépen is elhelyezte a munkáltató. Az utasítás 3.1. pont és 3.2. pontja szerint, a meghibásodásból eredő veszélyes helyzetek kialakulásánál a veszély elhárítását csak álló és feszültség mentesített berendezéseken szabad végezni. 
A kotrógépen a Hírközlési Főfelügyelet által kiadott rádió engedély alapján állandóan telepített adó-vevő van, amellyel az irodaépülettel, árukiadóval, a VOLVO 1. és VOLVO 2. rakodógépekkel  - ahol szintén állandóan telepített adó-vevő található -, továbbá a hordozható rádió adóvevőkkel rendelkező osztályozó kezelővel, szalagkezelővel és a homok csomagoló üzemmel tartható kapcsolat. A hét adóvevő készülék adás-vétel üzeme egy időben biztosított, azaz a rádiók azonos hullámhosszon üzemelnek, így a beszélgetések minden készüléken egyszerre hallhatók. 
.............(okleveles villamosmérnök, biztonság technikai szakértő) 2001. augusztus 3-án szakvéleményében megállapította, hogy a baleset idején az elektronikus és mechanikus balesetvédelmi rendszer előírás-szerűen kiépítetten, szabályosan működött.
Állította, hogy az MSZ 14-01046-85, 6.1.1. pontja a perbeli szállítószalagra nem alkalmazható, mert a szabvány tárgya „a külfejtésekben alkalmazott 400 köbméter/h-nál nagyobb teljesítményű, 1200-3000 mm heveder szélességű beépített és helyváltoztató szállítószalag".  Ezzel szemben a 2. sz. mobilszalag heveder szélessége 800 mm. 
Arra az esetre, ha a bíróság a felperes kizárólagos és az alperes részéről elháríthatatlan magatartását nem találja megállapíthatónak, a vétkes közrehatására tekintettel kármegosztás alkalmazását indítványozta. 

Összegszerűség tekintetében arra hivatkozott, hogy a havi 13.000,- Ft  gondozási járadék, kulturális többlet költség, háztartási kisegítő költsége, közlekedési  többlet költség iránti igény megalapozatlan. Véleménye szerint 3 millió forint nem vagyoni kártérítés alkalmas az elszenvedett sérelem viszonylagos kiegyenlítésére.  A felperes mozgás-sérültek részére speciális gépjármű vételára iránti igénye meglapozatlan.  Legfeljebb az a többlet költség lehet alapos, amely a gépjármű vételárában a  balesettel összefüggő többlet felszereltségi igény /például automata sebváltó/ vonatkozásában jelentkezik. 

A beavatkozó a felperes keresetének elutasítását kérte arra hivatkozással, hogy a felperes balesetét a munkavállaló kizárólagos és a munkáltató részéről elháríthatatlan, felróható magatartása okozta. 

A felperes keresetét összegszerűség tekintetében is vitatta. 

A felperes keresete jogalap tekintetében teljes egészében, összegszerűség tekintetében túlnyomó részt alapos. 

A bíróság a bizonyítási eljárás során becsatolt iratok tartalma, a felek képviselőinek nyilatkozatai, a felperes személyes maghallgatása, ....................tanúk vallomása, a perbe bevont igazságügyi munkavédelmi szakértő, igazságügyi orvosszakértő és igazságügyi könyvszakértő,  igazságügyi szakvéleményei alapján azt állapította meg, hogy az alperes a felperes 2001. július 20. napján elszenvedett munkabalesetével összefüggésben felmerült kárért teljes mértékben felel. 

Az 1992. évi XXII. tv. /Mt./ 174.§ /1/ - /5/ bekezdései értelmében a munkáltató a munkavállalónak munkaviszonyával összefüggésben okozott kárért vétkességére tekintet nélkül, teljes mértékben felel. 
-  Mentesül a munkáltató a felelősség alól, ha bizonyítja, hogy a kárt működési körén kívül eső elháríthatatlan ok, vagy kizárólag a károsult elháríthatatlan magatartása okozta. 
- Nem kell megtéríteni a kárnak azt a részét, amelyet a munkavállaló vétkes magatartása idézett elő. 
- A munkavállaló bizonyítja, hogy a károkozás a munkaviszonyával okozati összefüggésben következett be. 
-  A munkáltató működési körébe esnek különösen a munkáltató által feladatai során kifejtett tevékenységgel összefüggő magatartásból, a használt anyag, felszerelés, berendezés és energia tulajdonságából, állapotából, mozgatásából és működéséből eredő okok. 

Az Mt. 174.§ /2/, /3/ bekezdései alkalmazásával az alperest terhelte annak bizonyítása, hogy a felperes kárát az ő kizárólagos és az alperes részéről elháríthatatlan magatartása okozta, illetve azt, hogy a felperes vétkes magatartásával a kár /baleset/  bekövetkezésében közrehatott. 
Ez az alperest terhelő bizonyítás nem vezetett eredményre. 
Az aggálytalan igazságügyi munkavédelmi szakértői szakvélemény a  Magyar Bányászati Hivatal .......... számú határozat indokolásában foglaltakkal egyező megállapítása szerint az alperes a védőrács felszerelésével a felperes munkabalesetét  elháríthatta volna. 
Az alperest az Mt. 174.§ /1/ bekezdése szerinti objektív kártérítési felelősségen túl a felperes munkabalesete bekövetkezésében többszörös és súlyos vétkesség terheli, mert 
- elmulasztotta a szállítószalag melletti biztonságos közlekedés, járás szabályait megállapítani, azokra a  munkavállalóit kioktatni, azok megtartását megkövetelni  /szakvélemény II/4./, 

- a 2001. július 20-án bekövetkezett munkabalesetet megelőzően elmulasztotta a havonta kötelező munkavédelmi  oktatást  /szakvélemény II/5., ......,.......... ......tanúk/, 

-  saját műszaki üzemi tervét sem tartotta be, mert a szalagkezelőket rendszeresen más munkára vezényelte, így a kotrógép kezelőgép mellett látó- és halló távolságban más személy nem tartózkodott. Ha a szalagkezelő munkakörű munkavállalókat ellentétesen az üzemi tervben foglaltakkal nem irányítja a munkáltató más munkaterületre, a felperes munkabaleset elkerülhető lett volna. 

Fentiekre tekintettel a felperesnek nem volt felróható az a magatartása, hogy a „félrejárt" szalag hibáját megkísérelte elhárítani, annál is inkább, mert ezzel az alperest károsodástól /a szalag elszakadásától, termelés kieséstől/  kívánta megóvni, azaz az alperes érdekében is járt el. Az, hogy a felperes  a hiba észlelésekor nem a rádión történő segítség hívást választotta, nem róható fel a felperesnek. 
 ..............tanúk vallomása alapján  /3.sz. jegyzőkönyv, 7.,  3. oldal/  a bíróság azt állapította meg, hogy az alperes eltűrte, nem tiltotta meg a kotrógép kezelők számára a szalagkezelők távollétében a kisebb hibák elhárítását, nagyobb hiba esetén pedig a szalag leállítását. Az Mt. 177.§ /1/, /2/ bekezdései szerint, a munkáltató a 174.§-on alapuló felelőssége alapján a munkavállalónak elmaradt jövedelmét, dologi kárát, a sérelemmel, illetve ennek elhárításával összefüggésben felmerült indokolt költségeit köteles megtéríteni.
Meg kell téríteni a munkavállalónak azt a kárát is, amely nem vagyoni kár. 

1.	Az igazságügyi orvosszakvélemény alapján  3 hónapra, havi 15.000,- Ft alapulvételével 45.000,- Ft és ez után 2005. szeptember 1. napjától járó kamat megfizetésére kötelezte a bíróság az alperest gondozási díj, költség címen. A felperes további járadék igénye megalapozatlan. Azt a körülményt, hogy a felperes  a munkabalesettel összefüggésben a mindennapi önellátás, létfenntartás során korlátozott, ezért a két kezes tevékenységek során segítségre szorul, a bíróság a nem vagyoni kártérítés körében mérlegelte, 

2.	4  hónapra, havi 15.000,- Ft alapulvételével 60.000,- Ft költség, kár és ez után 2001. szeptember 20. napjától járó kamatban marasztalta a bíróság az alperest élelem feljavítás címen, az igazságügyi orvosszakértői vélemény alapján,

3.	a gyógyszer költség, kár iránti keresetet a bíróság elutasította, mert a felperes  a kár felmerülését és összegszerűségét nem bizonyította,

4.	a bíróság a felperes dologi kára összegét  /a balesetkor viselt pólóing és nadrág megsemmisülése folytán/  5.000,- Ft összegben határozta meg, arra is tekintettel, hogy az életszerűségből adódóan munkavégzés során a munkavállaló nem új állapotú pólóingben és nadrágban végzett munkát.  Ez után 2001. július 20. napjától a baleset napjától köteles az alperes kamat megfizetésére, 

5.	a kórházi ingók  /pizsama, papucs, köntös, törölköző/  vásárlása miatt felmerült költség, kár összegét a bíróság a Pp. 206.§ /3/ bekezdése alkalmazásával a keresettel egyezően mérlegeléssel 14.000,- Ft összegben állapította meg, mert a keresetben foglalt összeget nem találta túlzottnak.  Ez után a baleset napjától 2001. július 20. napjától köteles az alperes kamat megfizetésére, 

6.	a hozzátartozók közlekedésével   /kórházi látogatásával/  összefüggésben felmerült költség, kár címen a bíróság a keresettel egyezően 38.000,- Ft és ez után 2001. július 30. napjától járó kamat megfizetésére kötelezte az alperest, mert   .............tanúk életszerűséggel is egyező tanúvallomása alátámasztotta, hogy a felperes közeli hozzátartozóinak a kórházi látogatással összefüggésben költsége merült fel. A bíróság a kár keresetben meghatározott összegét nem találta túlzottnak és mérlegeléssel a keresettel egyező összegben határozta meg,

7.	-
8.	a háztartási és kulturális többlet költség, kár iránti kereset megalapozatlan, mert a felperes csak állította, hogy többlet mosás, világítás fokozott telefon használat, könyvek, újságok vásárlása, videó kölcsönzés miatt többlet költsége merült fel. E körben azonban bizonyítási indítványt nem tett,
9.	a bíróság háztartási kisegítő költsége, kár címen az igazságügyi orvosszakértői vélemény alapján a keresetben követelt 25.000,- Ft/hó összeggel szemben, 2003. július 31-ig havi 8.000,- Ft alapulvételével,  12x8.000,- Ft = 96.000,- Ft, 2003. augusztus 1. napjától 2005. szeptember hónapig, 26 hónapra, 20.000,- Ft/hó összeggel szemben, havi 3.000,- Ft alapulvételével 26x3.000,- Ft = 78.000,- Ft, összesen 174.000,- Ft és ez után 2003. április 1. napjától járó kamat, valamint 2005. október hónaptól havi 3.000,- Ft járadék megfizetésére kötelezte az alperest. Az összegszerűség mérlegeléssel történő meghatározásánál azt is figyelembe vette, hogy ............tanúvallomása szerint, a felperesen kívül a ház körüli kerti munkát a szülőkön kívül nemcsak a velük együtt élő gyermekeik, hanem a szülői házból már elköltözött hat felnőtt korú testvér is rendszeresen végezte,

10.	az igazságügyi könyvszakértői szakvélemény alapján a felperesnek 2001. július 20-ától - 2005. május 31-ig 2.231.731,- Ft összegű keresetvesztesége, 2005. június 1. napjától, havi 83.181,- Ft összegű keresetvesztesége merül/t/ fel.  Ezért e jogcímen a bíróság a keresettel egyezően 2001. július 20-ától - 2005. szeptember hónapig 2.564.455,- Ft összegben és ez után középarányos időtől, 2003. szeptember 20. napjától járó kamat összegében, 2005. október hónaptól, havi 83.181,- Ft összegű keresetveszteségi járadékban marasztalta az alperest,

11.	az orvosi iratok tanúsága szerint, 2001. augusztus 31-ig öt alkalommal volt a felperes  kontroll vizsgálaton. Az igazságügyi orvosszakértői vélemény alapján a bíróság eddig az időpontig a keresettel egyezően mérlegeléssel 20.000,- Ft közlekedési költség, kár és ez után 2001. augusztus 10. napjától járó kamat megfizetésére kötelezte az alperest. A felperes 2003. július 31-ig havi 12.000,- Ft iránti keresetét megalapozatlannak találta, mert   - bár az igazságügyi orvosszakértő két éves időtartamban határozta meg a gépjármű igénybevétel indokoltságát  -   a felperes arra nézve bizonyítási indítványt nem tett, hogy e körben ténylegesen költsége, kára keletkezett,

12.	a bíróság az utcai közlekedésben kísérő igénybevétele címén előterjesztett keresetet megalapozatlannak találta, mert  nem bizonyította   - bizonyítási indítványt nem tett -, hogy e körben ténylegesen költsége, kára merült fel, 

13.	a bíróság az igazságügyi orvosszakértői vélemény, a felperes személyes meghallgatása,  ...................... tanúk vallomása alapján megállapította, hogy a felperes a munkabalesetével összefüggésben 67%-os munkaképesség-csökkenést szenvedett. Fiatalon 20 éves korában rokkanttá vált, a baleseti maradvány állapota, ami véglegesnek tekinthető, minden napi életét nagy mértékben megnehezíti. Ideges, feszült, zárkózott és otthon ülő lett, kisebbrendűségi érzése van, nem szívesen mutatkozik mások előtt. A baleset előtt a hasonló korú fiatalok életét élte, barátaival tornázni, szórakozni járt, futballozott, motorozott, ezen felül családi gazdaságukban rendszeresen fizikai munkát végzett. A baleset után mindezek a tevékenységek lehetetlenné váltak.    A bíróság megítélése szerint azonban, a keresetben meghatározott 5 millió forint összeggel szemben a balesetkori értékviszonyok alapulvételével 3.500.000,- Ft az az összeg, ami a felperest ért, nyilvánvaló és a fentiek szerint bizonyított nem vagyoni hátrányok viszonylagos kiegyensúlyozására alkalmas,

14.	a felperes Opel Corsa vételárának megfelelő 2.709.000,- Ft összegű kártérítési igénye az igazságügyi orvosszakértői vélemény alapján megalapozott, mert az abban foglaltak szerint a  munkabalesettel összefüggő maradvány állapota mozgáskorlátozottak számára készült speciális gépjármű beszerzését indokolja. A felperes közlekedése a munkahelyi balesete során elszenvedett sérülése miatt nehezített, ezért a teljes kártérítés elve alapján a sérelem elhárításához szükséges indokoltan felmerülő költségként követelheti a mozgáskorlátozottak által is vezethető személygépkocsi vételárát /Mt.177.§ /1/ bekezdés/.  Helytállóan hivatkozott a felperes arra, hogy a munkabalesetével összefüggésben merült fel a gépjárművel való közlekedés indokoltsága, tömegközlekedés helyett, ezért az alperes nemcsak a többlet felszerelések, hanem a teljes vételár megtérítésére köteles. A bíróság a kár összegszerűségét a legalacsonyabb árfekvésű, alsó kategóriás gépjárművek forgalmazóitól beszerzett árajánlat alapján bizonyítottnak fogadta el. 

A bíróság az alperes bizonyítási indítványát  - a szakértő személyes meghallgatása, a 2. sz. mobil szalag tervezője tanú meghallgatása, és az igazságügyi orvosszakvélemény kiegészítése iránt mellőzte, mert az igazságügyi munkavédelmi és orvosszakértői véleményeket aggálytalannak találta, ezért a további bizonyítástól az ügy eltérő jogi megítélése nem volt várható. 

Az alperes kamatfizetési kötelezettsége az Mt. 159.§-a szerint alkalmazandó Ptk. 301.§-ának /1/ bekezdésén alapszik. A kamat mértékét a bíróság 2004. december 31-ig a keresettel egyezően a Pp. 215.§-a és a költségvetési törvény alapján 11%-os mértékben határozta meg. 

Az előzetes végrehajthatóság a Pp. 231.§  a.) pontján alapszik. 

Az alperes a Pp. 78.§ /1/ bekezdése alkalmazásával köteles a perköltség, a 32/2003. /VIII.22./  IM számú rendelet alapján meghatározott, a végzett munkához is igazodó és a 25%-os mértékű ÁFA-t is tartalmazó ügyvédi munkadíj, továbbá a perben felmerült és az Állam által előlegezett szakértői költség megfizetésére. 

Az alperes illetékfizetési kötelezettsége a 6/1986. /VI.26./  IM számú rendelet 3.§-ánakj /3/ bekezdésén alapszik. 

Budapest, 2005. szeptember 20. 

Simon Zoltánné dr.sk.
                                                                                                         a tanács elnöke

Fürtös Károly sk.      Margitics Jánosné sk. 
ülnök                         ülnök