ő      Fővárosi Bíróság 
  Gazdasági Kollégiuma
Budapest, II. Varsányi Irén u. 40-44.
        1535 Budapest, Pf.887.

Ügyszám: .G.40.828/2005/31

A MAGYAR KÖZTÁRSASÁG NEVÉBEN!

A Fővárosi Bíróság

dr. Smidelik Péter (cím.) ügyvéd által képviselt
felperes neve(felperes címe) felperesnek,

Dessewffy, Dávid és Társai Ügyvédi Iroda (címe., dr. Dávid Aliz ügyvéd)  által képviselt
I.rendű alperes neve(I.r. alperes íme.) I.r. 
Wenczel Ügyvédi Iroda (címe. dr. Wenczel Kristóf ügyvéd) által képviselt
II.r. alperes neve(II.rendű alperes címe A.ép.) II.r.
nem védekező
IV.r. alperes neve(IV.r. alperes címe.) IV.r. 
nem védekező
V.r. alperes neve(V.r. alperes címe.) V.r.
Nagy és Trócsányi Ügyvédi Iroda (címe. dr. Varga Ildikó ügyvéd) által képviselt
V.rendű alperes neve(V.rendű alperes címe 90.)/A.)  VI.r. és
VII.r. alperes neve(VII.r. alperes címe.) VII.r.  alperesek ellen

eredeti állapot helyreállítása iránt indított perében meghozta az alábbi

ítéletet

A bíróság a felperes keresetét elutasítja.

Kötelezi a bíróság a felperest, hogy 15 napon belül fizessen meg az I.r. alperesnek 1.380.000,- (Egymillió-háromszáznyolcvanezer) Ft, a II.r. alperesnek 1.150.000,- (Egymillió-százötvenezer) Ft és a VI-VII.r. alpereseknek 2.760.000,- (Kétmillió-hétszázhatvanezer) Ft perköltséget.

Az ítélet ellen a kézbesítéstől számított 15 napon belül van helye fellebbezésnek, melyet ennél a bíróságnál lehet írásban, hét példányban a Fővárosi Ítélőtáblához címezve benyújtani.

A másodfokú bíróság a fellebbezést tárgyaláson bírálja el, de a felek kérhetik a fellebbezés tárgyaláson kívül történő elbírálását. 

Ha a fellebbezés csak a kamatfizetésre, a perköltség viselésére vagy összegére, illetve a meg nem fizetett illeték vagy az állam által előlegezett költség megfizetésére vonatkozik, az előzetes végrehajthatósággal, a teljesítési határidővel vagy a részletfizetés engedélyezésével kapcsolatos, vagy csak az ítélet indokolása ellen irányul, a másodfokú bíróság a fellebbezést tárgyaláson kívül bírálhatja el, de a fellebbező fél a fellebbezésében kérheti tárgyalás tartását.
 
A jogi képviselővel eljáró felek a határozat ellen benyújtott fellebbezéshez mellékelt közös kérelemben indítványozhatják, hogy az anyagi jogszabály megsértésére alapított fellebbezést közvetlenül a Legfelsőbb Bíróság bírálja el, feltéve, hogy vagyonjogi ügyben a fellebbezésben vitatott érték az ötszázezer forintot meghaladja.
A Legfelsőbb Bíróság a fellebbezést tárgyaláson kívül, a felülvizsgálati eljárásra irányadó szabályok szerint bírálja el.

Az ítélőtábla előtti eljárásban és a Legfelsőbb Bíróság előtti eljárásban az ítélet ellen fellebbezést előterjesztő fél számára a jogi képviselet kötelező.

 Indokolás:

A felperes és a neve IV.r. alperes, mint tulajdonosok, valamint a III.r.alperes neve III.r. alperes, mint beruházó 2000. június 29-én megállapodtak abban, hogy együttműködnek annak érdekében, hogy a felperes és a IV.r. alperes tulajdonában álló ... hrsz-ú 4456 m2 alapterületű ill. az ... hrsz-ú 1063 m2 alapterületű .... szám alatti ingatlanokon egy több ingatlanegységből álló apartman ház kerüljön kialakításra, amire a tulajdonjogot a felperes és a IV.r. alperes szerzi meg. Az együttműködésük arra vonatkozott, hogy a tulajdonosok a beruházó rendelkezésére bocsátják az ingatlant, s ő jogosult a megállapodás mellékletében rögzített paraméterekkel rendelkező apartman ház létesítésére, aminek ellenértékeként megkapja legalább 25 % tekintetében az értékesítési jogot. A III.r. alperes egyben kötelezettséget is vállalt arra, hogy a beruházás tényleges megindítása előtt előértékesítést végez legalább a terület 25 %-ra. Az értékesítés ezen mérték el nem érése esetére a tulajdonosok számára elállási jogot biztosítottak, míg a sikeres előértékesítés esetére megállapodtak abban, hogy közösen keresnek egy kivitelezőt, akivel fővállalkozási szerződést kötnek. 
Megállapodtak továbbá abban, hogy a beruházás profitjának 50 %-a a tulajdonosokat, 50 %-a pedig a beruházót illeti. 

Ezen megállapodást követően a két ingatlant egyesítették, az ... hrsz-ú ingatlan beolvadt az ... hrsz-ú ingatlanba, amivel annak alapterülete 5519 m2-re változott. Ezen egyesített ingatlannak a felperes 525/1000 tulajdoni hányadát szerezte meg. A telekegyesítést a Földhivatal 2000. december 11-én jegyezte be az ingatlan-nyilvántartásba.

A tulajdonosok és a beruházó úgy állapodott meg, hogy a projekt megvalósítására egy közös céget hoznak létre C.L. Kft néven.

A fenti megállapodást követően a felperes a projekt megvalósításából kiszállt, így a C.L. Kft-t 2002. március 12-én már csak a III.r. alperes és az V.r. alperes hozta létre, aki az ingatlan tulajdonjogát és a projektben meglévő üzletrészt a IV.r. alperessel kötött szerződés alapján szerezte meg.

A projektből kiszálló felperes tulajdonában lévő ingatlanhányadra és üzletrészre a perből elbocsátott III.r. alperes neve III.r. alperes tett vételi ajánlatot 2002. május 23-án  azzal a tartalommal, hogy:
- telekár	100.000.000,- Ft, aminek a kifizetését	2002.VI.15-ig vállalta,
- projekt	  60.000.000.- Ft, aminek a kifizetését	2002.VIII.15-ig vállalta,
- üzletrész	  70.000.000,- Ft, aminek a kifizetését	2002.XII.15-ig vállalta,
- 		  20.000.000,- Ft, aminek a kifizetését	2003.III.15-ig vállalta
- 		  30.000.000,- Ft, aminek a kifizetését	projekt lezárását követően vállalta.
A III.r. alperes összesen 280.000.000,- Ft vételárat ajánlott meg az ingatlan és az üzletrész ellenértékeként. (előzményi irat keresetlevél melléklete)	

A felperesnek a 2002. augusztus 26-án és 27-én megkötött alábbi szerződésekkel szűnt meg a részvétele a projekt megvalósításában. 

I./
A felperes a 2002. augusztus 26-án keltszerződéssel az egyesített ingatlanra fennálló tulajdoni hányadát értékesítette a III.r. alperes által megjelölt I.r. alperes részére, az ingatlan vételárát 70.000.000,- Ft-ban állapították meg arra tekintettel, hogy az I.r. alperes lakóház építésére alkalmas telektulajdont vásárolt. A vételárat az I.r. alperes letétbe helyezéssel volt köteles teljesíteni, s a letétbe helyezéssel egyidejűleg volt jogosult az ingatlan birtokba vételére. 
Az ingatlan adásvételi szerződés teljesedésbe ment, az I.r. alperes tulajdonszerzését a Körzeti Földhivatal 2002. szeptember 12-én az ingatlan-nyilvántartásba bejegyezte, amiről a felperest is értesítette 2002. szeptemberében. A felperes a Földhivatal értesítését megkapta.

II./
A felperes és a III.r. alperes 2002. augusztus 26-án külön okiratban megállapodtak abban is, hogy az együttműködési megállapodásban rögzített felperesi jogok ellenértékeként megfizet a felperesnek 55 millió Ft-ot a projekt finanszírozására a ... Bank által folyósítandó hitelből, a folyósítást követő 3 banki napon belül. A szerződésben rögzítették, hogy a hitel felvételére vonatkozó tárgyalások  folyamatban vannak, a hitelt nem a III.r. alperes, hanem a  C.L. fogja felvenni, a C.L. azonban ezen összeg vonatkozásában engedményezési okiratot ír alá, amelyben a hitelezőt - a pénzintézetet - tájékoztatja arról, hogy az őt megillető hitel összegéből 55 millió Ft felvételére a felperes jogosult. Ezt az engedményezési okiratot a megállapodáshoz mellékletként csatolták.
A szerződés hatályba lépésének feltételeként írták elő
- az I.r. alperes tulajdonjogának ingatlan-nyilvántartásba való bejegyzését
- a ... Munkásszövetség által indított per jogerős befejezését és ezen per kapcsán elrendelt perfeljegyzés törlését,
- a III.r. alperes részére a 35 lakásos lakóépület építési engedélyének jogerőre emelkedését,
- továbbá C.L. Kft hitelszerződésnek megkötését. (előzményi irat keresetlevél melléklete)

A szerződést tudomásul vétellel aláírta a IV.r. és V.r. alperes, valamint a perben nem álló C.L..

A felperes jogi képviselőjét - ... ügyvédet - 2002. szeptember 24-én a ... Bank fax üzenetben arról tájékoztatta a C.L. Kft képviseletében eljáró P. G. kérelmére, hogy a Bank 2002. szeptember 23-án kötelező érvényű finanszírozási ajánlatot küldött a C.L. Kft részére, amelynek elfogadását P. G. visszaigazolta és felkérte a Bankot a hiteldokumentáció elkészítésére. Tájékoztatta arról is, hogy a Bank a kötelező érvényű finanszírozási ajánlatában a hitelösszeg részeként a felperes neve részére utalandó 55 millió Ft-ot elismerte és a kifizetésére kötelezettséget vállalt.

A fax üzenetben foglaltak ellenére a ... Bank és a C.L. Kft között a projekt finanszírozására vonatkozóan hitelszerződés nem jött létre, a ... Bank a felperes részére 55 millió Ft-ot nem fizetett ki. Erről a tényről a felperes 2002. december végéig - pontosabban meg nem állapítható időpontban - tudomást szerzett.

III./
A felperes és a III.r. alperes 2002. augusztus 27-én a fenti szerződés úgy egészítették ki, hogy a joglemondás és az elmaradt haszon ellenértékét összesen 210.000.000,- Ft-ban határozták meg, amiből 55.000.000,- Ft az augusztus 26-ai megállapodás szerinti bankhitelből kerül kiegyenlítésre, míg a fennmaradó 155.000.000,- Ft kifizetését a III.r. alperes részletekben vállalta oly módon, hogy
a szerződés hatályba lépésétől számított 45 napon belül		30.000.000,- Ft-ot
a szerződés hatályba lépésétől számított 210 napon belül		75.000.000,- Ft-ot
a szerződés hatályba lépésétől számított 300 napon belül		20.000.000,- Ft-ot
a szerződés hatályba lépésétől számított 405 napon belül
de legkésőbb a projekt befejezésekor					30.000.000,- Ft-ot fizet meg. Késedelmes teljesítés esetére 15 % kamatot kötöttek ki.

A szerződés biztosítékaként - a III.r. alperes nem fizetése esetére - abban állapodtak meg, hogy a C.L.-be apportálják a perbeli ingatlant, s ez a cég 5 db apartmanra opciós jogot biztosít. A szerződésben azt is meghatározták, hogy az egyes részletek elmaradása esetére melyik apartmanra milyen alapterületre és milyen összegben jogosult a felperes vételi jogot gyakorolni. 
A szerződés hatályba lépésének feltételeként ugyanazt írták elő, mint az augusztus 26-ai megállapodásban.

Ezt a szerződést is tudomásul vétellel aláírta a IV.r. és az V.r. alperes, valamint a perben nem álló C.L..

IV./
A felperes, a IV.r. és a III.r. alperes 2002. augusztus 27-én háromoldalú megállapodással felbontották a 2000. június 29-én megkötött együttműködési szerződést és a megállapodás 3. pontjában rögzítették, hogy az elszámolás megtörtént és visszautaltak a II. és III. pontokban ismertetett szerződésekre.

Sem a II. pontban, sem a III. pontban ismertetett szerződések nem léptek hatályba, mert a szerződésben rögzített valamennyi feltétel nem teljesült, a C.L. Kft hitelszerződésére nem került sor.

A perbeli ingatlannak a C.L. Kft-be történő apportálása helyett az I.r. alperes 2003. február 12-én kelt adásvételi szerződéssel a II.r. alperes részére értékesítette, akinek a tulajdonjogát a Körzeti Földhivatal 2003. október 27-én az ingatlan-nyilvántartásba bejegyezte. A felperes az ingatlan értékesítéséről a Földhivatal 2003. október 6-án kelt határozatából szerzett tudomást, s ezt követően tévedésére hivatkozással a 2003. október 31-én érkeztetett keresetlevelében megtámadta a 2002. augusztus 26-án megkötött ingatlan adásvételi szerződést és kérte ezen a címen az adásvételi szerződés érvénytelenségének a megállapítását és az eredeti állapot helyreállítását.

A per megindulását követően az ingatlan tulajdonjogával rendelkező II.r. alperes és a felperes a projekttel kapcsolatos elszámolás tárgyában a II. és III. pontokban ismertetett szerződések helyett új szerződést kötöttek 2004. április 5-én „szándéknyilatkozat" elnevezés alatt az alábbi tartalommal:
„Amennyiben a felperes neve a preambulumban megjelölt keresetét a II.r. alperes neve utasítása alapján a II.r. alperes neve által kijelölt 3. személyre engedményezi vagy a keresetétől eláll és megtámadási jogáról lemond,
továbbá, amennyiben a fent meghatározott perindítás tényének feljegyzését az eljáró bíróság és az illetékes földhivatal törli,
valamint, amennyiben a felperes neve minden, bármilyen jogcímen fennálló vitatott és nem vitatott követeléséről a I.r. alperes neve, a III.r. alperes neve, és a II.r. alperes neve-vel illetve ezen társaságok egykori és jelenlegi tisztségviselői és tulajdonosai ellen visszavonhatatlanul lemond,
és amennyiben a preambulumban meghatározott összeget visszavonhatatlanul ügyvédi letétbe helyezi azzal, hogy az összeg csak a szerződéses cél megvalósulása illetve lehetetlenülése esetén szabadítható fel, a II.r. alperes neve kötelezettséget vállal arra, hogy
- ingatlan adásvételi szerződések keretében kb. bruttó 300 millió Ft értékben 415.000,- Ft/2m+áfa fajlagos bruttó vételáron kb. 580 m2 összalapterületű apartmant értékesíti a felperes neve részére az általa és társai által megvalósítandó ingatlanfejlesztési projektből. (Az ár kialakításánál a teraszok 50 %-os nm-rel kerülnek beszámításra, illetve apartmanonként 1 gépkocsibeálló 2 millió Ft+áfa/db összegben a megjelölt árba beleértendő)
- a fent megjelölt a vételárból a II.r. alperes neve kb. bruttó 100 millió Ft árkedvezményt biztosít a felperes neve számára."
Ezt a megállapodást mind a felperes, mind a II.r. alperes képviselője aláírta.

Ezen megállapodás aláírását követően a felperes a 2004. május 27-én kelt beadványban az eljárás szünetelésének tartama alatt a 2003. október 31-én előterjesztett keresetét módosította, az eredeti állapot helyreállítása és a tulajdonjog megállapítása iránt előterjesztett elsődleges kereseti kérelmétől elállt és a bíróság a jelen per II.r. alperesével szemben indult pert megszüntette és intézkedett a perfeljegyzés törlése iránt. A földhivatal 2004. június 4-én az ingatlan-nyilvántartásból a perfeljegyzést törölte. A per 2004. október 6-án szünetelés folytán megszűnt.

A perfeljegyzés törlését követően a II.r. alperes a per tárgyát képező 525/1000 tulajdoni illetőséget 105 millió Ft értéken a VI.r. alperes neve-be apportálta 2004. július 30-án. Ezzel egyidejűleg szintén a VI.r. alperes neve-be apportálta az V.r. alperes is a  saját tulajdoni hányadát, s mindkét cég ezen apporttal a VI.r. alperes neve részvényese lett. Ezt követően a 11. sz. részvényesi határozattal Z. Attilát igazgatósági tagnak választották. 
Az apportot 2004. augusztus 2-án a Földhivatal az ingatlan-nyilvántartásba bejegyezte, amiről a felperes is tudomást szerzett.

*****

A FELPERES módosított keresetében kérte annak megállapítását, hogy a balatonlellei ... hrsz-ú ingatlan 525/1000 tulajdoni hányadrészére az I.r. alperessel 2002. augusztus 26-án megkötött adásvételi szerződés érvénytelen, kérte az eredeti állapot helyreállítását és ennek keretében a balatonboglári Földhivatal megkeresését az eredeti tulajdoni állapot ingatlan-nyilvántartásba való visszajegyzése iránt. Kérte továbbá a II-VII.r. alpereseket annak tűrésére kötelezni, hogy a felperes tulajdonjoga az ingatlannyilvántartásban visszaállításra kerüljön. Kérte továbbá az alperesek perköltségben való marasztalását. A keresetét a Ptk.210.§-ra alapította és a szerződés érvénytelenségét tévedés/megtévesztés jogcímén kérte megállapítani. 
Keresetében azt állította, hogy a perbeli ingatlan hasznosítására - az azon felépítendő apartman ház kivitelezésére - együttműködési megállapodást kötött a IV.r. alperessel, mint tulajdonostársával, valamint a III.r. alperessel, mint beruházóval, majd a III.r. alperes a felperes felé vételi ajánlatot tett az ingatlanon fennálló tulajdoni hányadára, valamint a projektben fennálló részesedésére. A végleges adásvételi szerződést a felperes a III.r. alperes által megnevezett I.r. alperessel írta alá. A szerződés aláírásakor a felperes abban a hiszemben volt, hogy a közvetlen tulajdonlási és ügyvezetési kapcsolatok a vevő és a kötelezettségvállaló cégek között nem jelentenek mást, csak pénzügyi technikai megoldást. A megállapodás 280.000.000,- Ft megváltási árra vonatkozott, amit P. G. cégcsoportja vállalt kifizetni oly módon, hogy
az I.r. alperes 70 millió Ft-ot,
a III.r. alperes 55 millió Ft-ot a C.L. Kft által felveendő és a III.r. alperesre engedményezett hitelből és  
a III.r. alperes 155 millió Ft-ot saját pénzeszközeiből. Ennek a megállapodásnak a része volt az ingatlan tulajdonának eladása. Nemfizetés esetére a biztosítékot a C.L. Kft vállalta azzal, hogy 5 db apartmanra vételei jogot engedett.
A felperes az ingatlan adásvételi szerződés megkötésekor abban a téves hiszemben volt, hogy a közös beruházás megvalósul és a felperes élvezni fogja azokat az előnyöket, amelyeket a szerződésben megfogalmaztak. Ezzel szemben az ingatlan adásvételi szerződés megkötését követően az alperesek között megindult egy olyan átcedálási folyamat, aminek alapján nyilvánvalóvá vált a felperes számára, hogy abból a beruházásból, amire az eredeti megállapodás szólt, semmi nem lesz. Azt állította, hogy az I.r. alperes több ízben megtévesztette, így megtévesztette az adásvételi szerződés fedezetét képező banki igazolás vonatkozásában akkor, amikor az I.r. alperes képviseletében P. G. olyan nyilatkozatot tett és igazolt, hogy az 55 millió Ft-ra a banki fedezet fennáll, s amiről utóbb kiderült, hogy valótlan.
Kiemelte azt, hogy a szerződéseket egyszerre, egyidőben és egymásra tekintettel kötötte meg, ha a III.r. alperessel kötött megállapodás nem jött volna létre, az ingatlan adásvételi szerződés megkötésére sem került volna sor.
Hivatkozott arra is, hogy az I.r. alperes az ingatlant nem a C.L. Kft, hanem a II.r. alperes neve felé értékesítette, amiből a felperes arra következtetett, hogy az alperesek már a szerződés megkötésekor sem akarták fizetési kötelezettségeiket teljesíteni.
A keresetét az utolsó tárgyaláson úgy módosította, hogy valamennyi szerződést megtámadta tévedés címén. Az egyes szerződéseket külön nem nevesítette, csak a 2004. április 5-én aláírt un. szándéknyilatkozatot, és szerződésenként nem tett tényelőadást arra, hogy melyik alperes milyen magatartásával ejtette tévedésbe a felperest, csak általánosságban állította azt, hogy a felperes tévedésben volt abban a tekintetben, hogy a pénzéhez hozzá jut.

Az I.r. ALPERES kérte a kereset elutasítását és a felperes perköltségben való marasztalását. Érdemi védekezésében azt állította, hogy a felperessel érvényes ingatlan adásvételi szerződést kötött.

A II.r. ALPERES kérte a kereset elutasítását és a felperes perköltségben való marasztalását. Érdemi védekezést a perben nem terjesztett elő.

A III.r. ALPERES a perben érdemi nyilatkozatot nem tett, mert a felszámolás elrendelését követően P. G. ügyvezető nem tett eleget beszámolási kötelezettségének.
A per során a felperes a III.r. alperessel szemben előterjesztett keresetétől elállt és a bíróság a 24/I. sz. végzésével a III.r. alperessel szemben indult pert megszüntette.

A .r. ALPERES a perben érdemi nyilatkozatot nem tett.

Az V.r. ALPERES a perben érdemi nyilatkozatot nem tett.

A VI-VII.r. ALPERESEK kérték a kereset elutasítását és a felperes perköltségben való marasztalását. Érdemi védekezésükben arra hivatkoztak, hogy a per tárgyát képező ingatlannak jelenleg a VI.r. alperes az 1/1 arányú tulajdonosa, aki az ingatlan 525/1000 tulajdoni hányadát a II.r. alperestől szerezte meg ingatlan apport útján. A VI.r. alperes a tulajdoni hányadot „tiszta" tulajdoni lap ismeretében szerezte meg, azt követően, hogy az ingatlan-nyilvántartásból a perfeljegyzés törlésre került. Az ingatlan apport az ingatlan-nyilvántartásba bejegyzésre került. A II.r. alperes az ingatlan hányad apportálásakor a VI.r. alperest arról tájékoztatta, hogy az ingatlan tulajdonjogát érintő felperesi igényt rendezte, és az apport szerződésben szavatosságot vállalt a tulajdoni hányad per- teher- és igénymentességéért. Mindebből következően a VI.r. alperes olyan jóhiszemű harmadik szerződő félnek minősül, aki az ingatlan-nyilvántartásban bízva, ellenérték fejében szerzett tulajdont a perbeli ingatlan-hányadara, ezért a felperes és az I.r. alperes közötti ingatlan-adásvételi szerződés esetleges érvénytelensége nem érintheti az ingatlan tulajdonjogát, így a keresetben kért eredeti állapotot a Ptk.237.§-a szerint nem lehet visszaállítani.

*****

A bíróság a tényállást peres felek képviselőinek nyilatkozata, Z. Attila és V. György tanúk vallomása, valamint a becsatolt iratok alapján állapította meg. 

A felperes a keresetében a 2002. augusztus 26-a előtti állapot helyreállítását és az ingatlan tulajdonjogának ingatlan-nyilvántartásba történő visszajegyzését kérte, keresetének jogcímeként a Ptk.210.§.(1) bekezdését és a Ptk.237.§.(1) bekezdését jelölte meg.
A Ptk. 210. § (1) bekezdése szerint aki a szerződés megkötésekor valamely lényeges körülmény tekintetében tévedésben volt, a szerződési nyilatkozatát megtámadhatja, ha tévedését a másik fél okozta vagy felismerhette.
A Ptk. 237. § (1) bekezdése szerint érvénytelen szerződés esetében a szerződéskötés előtt fennállott helyzetet kell visszaállítani.

A felperes a keresetében a 2002. augusztus 26-án megkötött ingatlan adásvételi szerződést támadta meg tévedés jogcímén. A felperes keresetlevele 2005. május 23-án érkezett a bíróságra. A felperes a keresetlevelében a tévedés okaként ugyanazokra az okokra hivatkozott, mint a 2003. október 31-én előterjesztett keresetlevelében. Ezekről az okokról azonban a felperes már 2002. december 31-ig tudomást szerzett.

A Ptk. 236. § (1) és (2) bekezdés a/ pontja bekezdése úgy rendelkezik, hogy a megtámadást egy éven belül írásban kell a másik féllel közölni, majd a közlés eredménytelensége esetében haladéktalanul a bíróság előtt érvényesíteni.  A megtámadási határidő megkezdődik a tévedés, megtévesztés felismerésekor.

Fenti jogszabályi rendelkezésre figyelemmel a felperesnek az eredeti kereseti kérelmében megjelölt okokra alapított megtámadása 2005. május 23-án elkésett.

A Ptk.236.§. (4) bekezdése szerint a megtámadás joga megszűnik, ha a megtámadásra jogosult a megtámadási határidő megnyílta után a szerződést írásban megerősíti, vagy a megtámadásról egyébként írásban lemond.

Fenti jogszabályi rendelkezésre figyelemmel a felperesnek az eredeti kereseti kérelemben megjelölt okokra alapított megtámadási joga a korábbi perben 2004. május 27-én tett nyilatkozatával megszűnt, figyelemmel arra, hogy a megtámadási jog megnyílta után a megtámadási nyilatkozatát visszavonta, a megtámadásról lemondott.

Tény, hogy a felperes a fenti nyilatkozatát arra figyelemmel tette meg, hogy a jelen per II.r. alperesével új szerződést kötött. Ezt a szerződést a felperes 2004. április 5-én kötötte meg. A felperes ezt a szerződést sem a pert megelőzően, sem a keresetlevelében nem támadta meg. A megtámadás olyan címzett jognyilatkozat, amelyből egyértelműen ki kell tűnnie a megtámadás okának, és pontosan meg kell fogalmazódnia annak, hogy a fél a szerződés érvénytelenségének megállapítására tart igényt és egyértelműen meg kell jelölni azt a szerződést, amelyre vonatkozik a kifogása. A felperes keresete ilyen tartalmú jognyilatkozatot a 2004. április 5-én megkötött szerződéssel kapcsolatban nem tartalmazott. A bíróság a felperest felhívta mind a 2005. november 15-én, mind a 2006. március 14-én, mind pedig a 2006. június 27-én megtartott tárgyaláson arra vonatkozóan, hogy nyilatkozzon, a keresetét fenntartja-e, kívánja-e kiegészíteni módosítani. A felperes mindvégig olyan nyilatkozatot tett, hogy a keresetét fenntartja, kéri a 2002. augusztus 26. napján megkötött ingatlan adásvételi szerződés érvénytelenségének megállapítását, mert a felperes tévedésben volt a tekintetben, hogy a pénzéhez hozzájut, az alperesek a felperest több ízben megtévesztették. 

A felperes a keresetében nem csak a 2004. április 5-én megkötött szerződést nem támadta meg, de nem támadta meg a perben tett azon nyilatkozatát sem, amivel a megtámadását visszavonta. A megtámadás visszavonása egyoldalú jognyilatkozat, amiről az I.r. alperes a perben tudomást szerzett. A Ptk. 199. §-a szerint az egyoldalú nyilatkozatokra - ha a törvény kivételt nem tesz - a szerződésre vonatkozó szabályokat kell megfelelően alkalmazni. A Ptk. 214. § (1) és (2) bekezdése szerint a szerződési nyilatkozat, ha azt szóban vagy szóbeli üzenettel tették, a másik fél tudomásszerzésével válik hatályossá; az írásban vagy távirati úton közölt nyilatkozat hatályosságához pedig az szükséges, hogy az a másik félhez megérkezzék. A még hatályossá nem vált nyilatkozatot vissza lehet vonni. A visszavonó nyilatkozatnak legkésőbb a visszavont nyilatkozattal egy időben kell a másik félhez érkeznie, illetőleg tudomására jutnia.
Fenti rendelkezésekből következik, hogy a már hatályosult egyoldalú nyilatkozat nem vonható vissza, annak érvénytelensége csak a nyilatkozat eredményes megtámadása illetve a nyilatkozat semmisége esetén állapítható meg. Ugyanakkor a szavak általánosan elfogadott jelentése szerint az egyoldalú nyilatkozat nem szerződés (csak a szerződésre vonatkozó szabályokat kell rá alkalmazni), ezért nem tekinthető azon szerződéscsoport részének, ami a felperes és az alperesek között létrejött, így nem érthető bele külön megjelölés nélkül azon szerződések csoportjába, amelyeket a felperes az ítélethozatal napján megtartott tárgyaláson keresetkiterjesztésként megtámadott. 
A bíróság mindezen indokok alapján tényként állapította meg, hogy a felperes ezen egyoldalú nyilatkozatát nem csak a keresetlevelében nem támadta meg, de a per során sem tett ilyen nyilatkozatot. Megtámadás hiányában ezt a nyilatkozatát a perben érvényes és hatályos nyilatkozatként kellett figyelembe venni, így a fentebb ismertetett Ptk.236.§.(4) bekezdése alapján ezen nyilatkozatával a megtámadási joga is megszűnt a felperesnek.

Fenti indokok alapján a felperes eredeti állapot helyreállítására irányuló keresete megalapozatlan, részben azért, mert a megtámadási joga megszűnt, részben azért mert a megtámadási nyilatkozata elkésett.

A bíróság a felperes további bizonyítási indítványát elutasította, részben azért mert azon tények, amelyekre a tanúbizonyítási indítvány vonatkozott, további bizonyításra nem szorultak, részben azért, mert a jogvita eldöntése szempontjából irrelevánsak voltak. P. G. tanúkénti meghallgatása nélkül is megállapítható volt az előzményi iratok között a keresetlevél mellékleteként becsatolt és 2002. május 23-án kelt okirat alapján, hogy a 2002. augusztusában kötött összesen négy szerződés lényegében egy megállapodásnak minősült még akkor is, ha az egyes megállapodásokat külön okiratba foglalták. Valamennyi szerződést egymásra tekintettel kötötte meg és írta alá a felperes azon a tényalapon, hogy a projekt megvalósításából kiszállt és a jogait a III.r. alperesnek átadta. Ennek jogi lebonyolítását és elszámolását tartalmazták a 2002. augusztus 26-án és 27-én megkötött szerződések. Ez a tény további bizonyításra nem szorult, ezért szükségtelen volt P. G. ismételt tanúkénti idézése és meghallgatása. Az a felperesi tényállítás sem szorult további bizonyításra, hogy a ... Bank a C.L. Kft-vel nem kötött hitelszerződést és a becsatolt fax-üzenet valótlan adatokat tartalmazott, mert a felperes ezen tényállítását egyik alperes sem tette vitássá. V. György tanúvallomása alapján az sem szorult további bizonyításra, hogy a felperes mikor szerzett tudomást a hitel meghiúsulásáról. A rendelkezésre álló adatok alapján az is tényként volt megállapítható, hogy a kizárólag pénzbeli elszámolást tartalmazó 2002. augusztus 26-án és 27-én aláírt szerződések nem léptek hatályba, mert olyan felfüggesztő feltételt kötöttek ki a felek, amelyek nem valósultak meg, sőt a felfüggesztő feltételek lehetetlenültek, így ezen szerződések megtámadására nem volt szükség, ezen szerződések lehetetlenülése szolgáltatott okot a felperesnek az ingatlan adásvételi szerződés közös téves feltevés jogcímén való megtámadására, s tartalmát tekintve a felperes 2003-ban előterjesztett keresete is erre irányult. A felperes azonban a megtámadási határidő megnyílta után a megtámadási nyilatkozatát visszavonta, ezt a nyilatkozatát pedig utóbb nem támadta meg illetve a 2004. április 5-ei megállapodást késve támadta meg, ami miatt az eredeti ingatlan-nyilvántartási állapot helyreállítására irányuló keresete megalapozatlan. 

Megjegyzi a bíróság, hogy ha a fentebb megjelölt nyilatkozat ill. szerződés megtámadása határidőben megtörtént volna és az érvénytelenség megállapítható lett volna, a felperes keresete akkor sem vezethetett volna eredményre, mert az eredeti állapot helyreállításának akadályát képezte az is, hogy 2004. április 5-ét követően a VI.r. alperes a perbeli ingatlanra tulajdonjogot szerzett, jogszerzése az ingatlan-nyilvántartás adatain alapult és jóhiszemű volt. 

Az ingatlan-nyilvántartásról szóló 1997. évi CXLI. törvény (továbbiakban Inytv.)5. § -a szerint az ingatlan-nyilvántartás - ha törvény kivételt nem tesz - a bejegyzett jogok és a feljegyzett tények fennállását hitelesen tanúsítja. Az ingatlan-nyilvántartásba bejegyzett jogról és feljegyzett tényről vélelmezni kell, hogy az fennáll, és az ingatlan-nyilvántartás szerinti jogosultat illeti meg. A jóhiszemű szerző javára az ingatlan-nyilvántartást - az ellenkező bizonyításáig - az oda bejegyzett jogok és feljegyzett tények tekintetében akkor is helyesnek és teljesnek kell tekinteni, ha az a valóságos helyzettől eltér. Az ingatlan-nyilvántartási eljárásban jóhiszemű jogszerzőnek minősül az, aki az ingatlan-nyilvántartásban bízva, ellenérték fejében szerez jogot. Érvénytelen okiraton alapuló bejegyzés alapján a jóhiszemű harmadik személy javára bejegyzett jog, illetőleg feljegyzett tény a ranghelyére irányadó időponttól számított három év eltelte után az ingatlan-nyilvántartásból nem törölhető.
Az Inytv. 62. § (1) bekezdés a/ pontja szerint keresettel kérheti a bíróságtól a bejegyzés törlését és az eredeti állapot visszaállítását érvénytelenség címén az, akinek nyilvántartott jogát a bejegyzés sérti. A Inytv.63. § (1) és (2) bekezdése szerint az érvénytelen bejegyzés törlése iránt a keresetet azzal szemben, aki közvetlenül a bejegyzés folytán szerzett jogot vagy mentesült kötelezettség alól, addig lehet megindítani, amíg a bejegyzés alapjául szolgáló jognyilatkozat érvénytelensége megállapításának helye van, azzal szemben azonban aki további bejegyzés folytán, az előző bejegyzés érvényességében bízva, jóhiszeműen szerzett jogot, a törlési keresetet a kézbesítéstől számított hatvan nap alatt lehet megindítani, ha az eredetileg érvénytelen bejegyzésről szóló határozatot a sérelmet szenvedő fél részére kézbesítették. A bejegyzéstől számított három év alatt lehet a törlési keresetet megindítani, ha kézbesítés nem történt.

A Pp.164.§.(1) bekezdése alapján a felperest terhelte annak bizonyítása, hogy a VI.r. alperes tudott arról, hogy a felperes és az I.r. alperes között, valamint az I.r. és II.r. alperes között létrejött megállapodás érvénytelen. Erre vonatkozóan azonban a perben semmiféle adat nem merült fel. Ebben a körben a felperesnek azt kellett volna bizonyítania, hogy a VI.r. alperes tulajdonosai tudtak arról, hogy a 2002. augusztus 26-án megkötött ingatlan adásvételi szerződés részét képezte a 2002. augusztus 26-án és 27-én aláírt többi megállapodásnak, mely megállapodások lehetetlenültek, s ezen a ténybeli alapon a felperes a szerződést eredményesen megtámadta. Az ingatlan adásvételi szerződés érvénytelensége szempontjából   nincs jogi relevanciája annak, hogy a VI.r. alperes tudott-e arról, hogy a felperes és a II.r. alperes között 2004. április 5-én jött-e létre és milyen tartalommal megállapodás. A VI.r. alperes szempontjából annak a ténynek volt jelentősége, hogy a perről tudott és a perfeljegyzés törlése a peres felek megegyezése alapján megvalósult. A VI.r. alperes tehát jóhiszemű jogszerzőnek minősül, így vele szemben a törlési kereset az eredeti adásvételi szerződés bejegyzésétől számított 60 napon belül lehetett volna eredményes, figyelemmel arra, hogy a felperes értesítése az ingatlan-nyilvántartás bejegyzéséről a felperes által sem vitatottan megtörtént.

Fenti indokok alapján a bíróság a felperes keresetét elutasította.

A felperes pervesztes lett, ezért a Pp.78.§.(1) bekezdése alapján köteles a felmerült perköltség viselésére. A bíróság által megállapított perköltség 70 millió Ft pertárgyérték után számítva az I.r. alperes vonatkozásában 1.150.000,- Ft + 230.000,- Ft áfa, összesen 1.380.000,- Ft ügyvédi munkadíjat, a II.r. alperes vonatkozásában 1.150.000,- Ft ügyvédi munkadíjat, míg a VI-VII.r. alperesek vonatkozásában 2.300.000,- Ft + 460.000,- Ft áfa, összesen 2.760.000,- Ft ügyvédi munkadíjat tartalmaz. A bíróság az ügyvédi munkadíj mértékét a 32/2003.(VIII.22.) IM. rendelet 3.§-a alapján állapított meg a jopi képviselők által kifejtett tevékenység arányában.

Budapest, 2006. június 27.

						. Kisrákói Annamária sk.
								       bíró

A kiadmány hiteléül:

előadó

I.f. 2006. július 3.