Borsod-Abaúj-Zemplén Megyei Bíróság
14.K.22.468/2008/7.sz.

A MAGYAR KÖZTÁRSASÁG NEVÉBEN !

A Borsod-Abaúj-Zemplén Megyei Bíróság dr. Bistei Attila /Miskolc, Győri kapu            48-50.sz. alatti székhelyű / ügyvéd által képviselt felperes neve /felperes címe / felperesnek,  dr. Veilandics Gábor jogi előadó által képviselt alperes /alperes címe /  ellen, növényvédelmi bírságot kiszabó határozat felülvizsgálata iránt indult perében meghozta az alábbi

í t é l e t e t:

A megyei bíróság felperes keresetét  e  l u t a s í t j a . 

Kötelezi a bíróság felperest, fizessen meg alperesnek tizenöt napon belül 20.000.-/Húszezer / forint perköltséget. 

Kötelezi a bíróság felperest, fizessen meg az államnak külön felhívásra 16.500.-/Tizenhatezer-ötszáz / forint eljárási illetéket. 

Az ítélet ellen fellebbezésnek helye nincs. 

I n d o k o l á s :

A megyei bíróság becsatolt közigazgatási iratokból, a megyei bíróság  irataiból, valamint a per egyéb adataiból az alábbi tényállást állapította meg:

A  Növény- és Talajvédelmi Szolgálat munkatársa  felperesi vállalkozó telephelyén növényvédelmi vizsgálatot végzett, mely kiterjedt a növényvédő szerek tárolásának, raktározásának körülményeire és ezek nyilvántartására. Az ellenőrzésről jegyzőkönyv készült, melyben rögzítésre került, hogy felperes az ellenőrzött növényvédő szerek vásárlási bizonylatait bemutatta, a bemutatott számlák azt igazolták, hogy felperes III. és II. forgalmi kategóriájú növényvédő szereket használt. 

Felperes a jegyzőkönyvre nyilatkozatot tett, melyben előadta, hogy a növényvédő szerek vásárlását feleségével  együtt végezték, aki növényvédelmi képesítéssel rendelkezik. Felperes növényvédelmi képesítéssel nem rendelkezik,  növényvédelmi munkát saját maga részére végez, szolgáltatóként saját traktorával vesz részt, mint traktoros és kijuttató.  Előadta továbbá felperes, hogy egy Kft. részére szokott traktorral növényvédelmi szolgáltatást végezni, azonban a szert nem ő keveri, hanem növényvédő szakember, ő csak a permetezést hajtja végre a traktorral. 

Felperes az ellenőrzés alkalmával házastársa szakképesítését igazoló könyvet, illetőleg a permetezési naplót nem tudta bemutatni. 

Az elsőfokú hatóság határozatával felperes növényvédelmi tevékenységre vonatkozó jogszabályok megsértése miatt 50 ezer forint növényvédelmi bírság megfizetésére kötelezte. A határozatban rögzítésre került, hogy felperes II.forgalmi kategóriájú növényvédő szerrel /Discus, Delan / végzett növényvédelmi munkát, melyhez engedéllyel nem  rendelkezett. 

A határozattal szemben felperes fellebbezést terjesztett elő, melynek mellékleteként becsatolta házastársa növényvédő szer forgalmazására, vásárlására és felhasználására vonatkozó engedélyét, valamint a permetezési naplót. Hivatkozott ara, hogy házastársa növényvédelmi képesítése feljogosítja a II-III. kategóriájú szerek sajátcélú felhasználására. Megítélése szerint nem minősül más számára végzett védekezési munkának a családi gazdaság illetőleg közeli hozzátartozónak végzett munka. Szolgáltató tevékenységet nem végzett. 

A Növény- és Talajvédelmi Központi Szolgálat  határozatával a  Megyei Növény- és Talajvédelmi Szolgálat  határozatát helybenhagyta, melyben rögzítésre került, hogy helytállóan került sor az elsőfokú határozat azon megállapítására, hogy felperes nem tartotta be a növényvédelmi jogszabályokat, nem volt szakirányú képzettsége a növényvédő szer felhasználására, és házastársa engedélye nem ruházható át még családon belül sem. Vétett továbbá a felperes a jogszabály ellen akkor, amikor a növényvédelemmel kapcsolatos nyilvántartásokat nem vezette, az ellenőrzés pillanatában a permetezési naplót nem tudta bemutatni, azt csak később bocsátotta a hatóság rendelkezésére. 

Törvényes határidőn belül felperes kereseti kérelmet terjesztett elő kérve alperes határozatának hatályon kívül helyezését és az elsőfokú hatóság új eljárásra kötelezését. 

A Megyei Bíróság  ítéletével alperes  határozatát az elsőfokú határozatra is kiterjedően hatályon kívül helyezte és az elsőfokú hatóságot új eljárás lefolytatására, új határozat meghozatalára kötelezte. A bíróság ítéletében megállapította, hogy a hatóság a tényállás feltárási kötelezettségének nem tett eleget és a mérlegelési jogkörben hozott döntése nem tükrözi a bizonyítékok mérlegelésének okszerűségét, több ponton ellentmondásos, a mérlegelés szempontjai nem állapíthatók meg, ezen indokok alapján került sor a határozat hatályon kívül helyezésére. 

A megismételt eljárásban a  Megyei Mezőgazdasági Szakigazgatási Hivatal Növény- és Talajvédelmi Igazgatósága meghallgatta felperest, házastársát a  Kft. képviselőjét és a  volt dolgozóját. 

Felperes személyes meghallgatása során korábbi  nyilatkozatával ellentétben azt adta elő, hogy a családi gazdálkodás számára a növényvédő szereket felesége vásárolta és a növényvédelmi munkát is felesége végezte, nem vitatta, hogy növényvédelmi képesítéssel nem rendelkezett. Előadta, hogy 2005.évben a nevezett Kft-vel együttműködés keretében kölcsönösen kisegítették egymás munkáját. A traktort kivitte a munkaterületre és visszahozta, de a növényvédő szer kijuttatást nem ő végezte, növényvédelmi szolgáltatást más részére nem végzett. 

Felperes felesége házastársával egyezően nyilatkozott,  eszerint a növényvédő szereket ő vásárolta érvényes engedély birtokában, azokat ő keverte és permetezte, a kötelező nyilvántartásokat férje segítéségével végezte. A traktort és permetezőgépet kölcsön adták a Kft-nek, azonban a Kft. dolgozói keverték a növényvédő szert és végezték a permetezést. 

A Kft. vezetője vallomásában előadta, hogy 2005.évben a  Kft. részére ő vásárolta a növényvédő szereket, OKJ-s növényvédő és méregraktár kezelő képesítéssel rendelkezik.  Előadta, hogy nem volt a  Kft-nek permetezőgépe, így a növényvédelmi munkát 2005.évben felperes végezte saját traktorán és ő permetezett. A növényvédő szer keverését viszont már a tanú végezte el. 

A Kft.  dolgozója előadta, hogy 2007.október 15-től dolgozik a  Kft-nél, azonban a hatóság rendelkezésére bocsátott 12 db felperes által kiállított számlát, melyeken gépi permetezés került feltüntetésre 2005.május 14. és 2005.augusztus hó 12.közötti időszakban. 

A  Megyei Mezőgazdasági Szakigazgatási Hivatal Növény- és Talajvédelmi Igazgatósága  határozatával növényvédelmi tevékenységre vonatkozó jogszabályok megsértése miatt felperest 400 ezer forint  növényvédelmi bírság megfizetésére kötelezte.  A kihallgatott tanuk vallomása alapján bizonyítottnak találta, hogy felperes szolgáltatói tevékenységet végzett 2005.évben és mivel növényvédelmi szakképesítéssel nem rendelkezett, így szolgáltatási tevékenységet sem végezhetett. 

A határozattal szemben felperes fellebbezést terjesztett elő.

Alperes  határozatával az elsősfokú növényvédelmi hatóság  határozatát megváltoztatta, az indokolási részt a bírság mértéke tekintetében kiegészítette, egyebekben a támadott határozatot helybenhagyta. 

Alperes határozatában megállapította, hogy az elsőfokú hatóság kellően feltárta a tényállást, bizonyított tényként kezelendő, hogy  felperes a  Kft. részére maga végzett szolgáltatási tevékenységet, amit igazol a volt dolgozó tanúvallomása, illetőleg a  Kft. által becsatolt készpénzfizetési számla bizonylatok.  Utalt arra, hogy felperes házastársának engedélye alapján sem lehet folytatni szolgáltatást I., II., és III. forgalmi kategóriájú növényvédő szerekkel. Figyelemmel arra, hogy felperes semmilyen képesítéssel maga  nem rendelkezik, így ő semmilyen növényvédelmi tevékenységet nem folytathat a III. kategóriájú növényvédő szerek saját célú vásárlásán és felhasználásán kívül.  A bírság jogalapját a 2000.évi XXXV. Törvény 60.§./1/bekezdés d./ pontja alapozza meg, mivel a jogsértés a növényvédő szer megfelelő engedély nélküli szolgáltatási tevékenységében /felhasználásában / áll.  A bírság mértékét a 187/2006./IX.5./ Kormányrendelet mellékletének 4.4.pontja 100 ezer és 1 millió forint közötti összegben határozza meg. Alperes megítélése szerint az elsőfokú hatóság a bírság összegét helyesen határozta meg a Kormányrendeletben szereplő alsó tételhez képest, súlyosbító tényezőt nem vett figyelembe, erre a határozat indokolási részében nem tért ki, ezért a mérték tekintetében a másodfokú hatóság kiegészítette az elsőfokú határozatot, így súlyosbító tényként értékelte, hogy a felperes által történt szolgáltatási tevékenység többször megvalósult a rendelkezésre álló iratok alapján, melyet a becsatolt számlák is bizonyítanak. A bírság felső tétele tekintetében enyhítő körülményként értékelte, hogy ilyen jogsértés miatt felperessel szemben nem indult korábban eljárás. A permetezési napló becsatolása megtörtént, így az új eljárásban ennek hiányát jogsértésként nem értékelte. 

Alperes az elsőfokú határozatot a Ket.105.§./1/bekezdése alapján megváltoztatta, az indokolási részt a bírság mértéke tekintetében kiegészítette, egyebekben a támadott határozatot helybenhagyta. 

Felperes törvényes határidőn belül kereseti kérelmet terjesztett elő kérve alperes határozatának hatályon kívül helyezését az elsőfokú határozatra is kiterjedően. 

Felperes álláspontja szerint a  Kft. vonatkozásában a megismételt eljárás során nem bizonyította egyértelműen a hatóság, hogy milyen jellegű munkavégzésre került sor általa. A határozati ténymegállapítást a hatóság a volt dolgozó tanúvallomására alapította, kinek tanúmeghallgatásán nem vehetett részt, kérdéseket részére nem tehetett fel, e vonatkozásban a hatóság a Ket.49.§-ában rögzített rendelkezéseket megsértette. Hivatkozott arra, hogy a hatóság túllépte az ügyintézési határidőt, illetőleg, hogy a korábbi növényvédelmi bírság 8-szorosát szabta ki. 

Hivatkozott felperes arra, hogy a másodfokú hatóság a határozat rendelkező részében az irányadó eljárási törvény rendelkezéseit figyelmen kívül hagyva értelmezhetetlen döntést hozott. Utalt e körben a Ket.105.§./1/bekezdésében foglaltakra.  Álláspontja szerint az, hogy egy rendelkezés megváltoztat és helybenhagy, logikailag kizárt.  Úgyszintén az elsőfokú hatóság kiegészítése is értelmezhetetlen. A Ket.123.§./1/bekezdése alapján a hatóság akkor rendelkezik a döntés kiegészítéséről, ha az ügy érdeméhez tartozó kérdésekben nem határozott. Jelen esetben azonban nem erről van szó, így a másodfokú hatóság döntése értelmezhetetlen és törvénysértő. 

Hivatkozott továbbá arra, hogy a növényvédelemről szóló 2000.évi XXXV. Törvény 60.§./5/bekezdése alapján a bírság kiszabásának nincs helye, ugyanis a növényvédelmi bírság kiszabására okot adó cselekménynek a növényvédelmi hatóság tudomására jutásától számított 1 év már eltelt, ugyanis a helyszíni ellenőrzés 2006.március 8.napján történt /szubjektív határidő / de esetében már a cselekmény esetleges elkövetésétől számított 3 év is eltelt /objektív határidő /.

Alperes ellenkérelmében a kereset elutasítását, felperes perköltségben marasztalását kérte a határozatában foglalt indokok fenntartása mellett. A felperes által felhozott esetleges eljárási szabálysértésekkel kapcsolatosan hivatkozott a KK.31-es állásfoglalásában foglaltakra, miszerint az ügy érdemére ki nem ható jogszabálysértés nem eredményezi a határozat hatályon kívül helyezését.  Felperes tanúmeghallgatásával kapcsolatos felvetésére előadta, hogy esetlegesen a tanú kihallgatásáról szóló értesítés elmaradása felperes részére sérelmet azért nem okozott, mert a másodfokú eljárásban lehetősége lett volna az iratbetekintés jogával élni, illetőleg bizonyítási indítványt tenni, ezzel azonban nem élt, így jogsérelem nem érte, illetőleg felperes mulasztása a hatóság rovására nem értékelhető.  Előadta továbbá, hogy a Ket. időbeli hatályt nem állapít meg az elévülési időre vonatkozóan, így a hatóság a tudomásra jutástól számítottan akkor is alkalmazhatja a jogkövetkezményt, hogyha már hosszabb idő eltelt. 

Felperes keresete az alább kifejtettek szerint nem megalapozott:

A per tárgyát alperes határozatának törvényességi felülvizsgálata képezte a Pp.XX.fejezete szerinti közigazgatási per keretében. A bíróságnak az ítélet meghozatalakor arról kellett állást foglalnia, hogy alperes határozata sértett-e jogszabályt akkor, amikor az elsőfokú hatóság határozatát érdemét tekintve helybenhagyva indokolását kiegészítve felperest növényvédelmi bírság megfizetésére kötelezte. 

A törvényességi felülvizsgálatot követően a bíróság arra a megállapításra jutott, hogy alperes határozata nem jogszabálysértő:   

A növényvédelemről szóló 2000.évi XXXV. Törvény 31.§./1/bekezdése szerint:
A növényvédő szer tárolása, forgalmazása, szállítása, felhasználása fokozott veszéllyel járó tevékenység. 
/2/	Az /1/bekezdésben felsorolt tevékenységeket saját célra - a III. forgalmi kategóriába sorolt növényvédő szerek vásárlását és felhasználását kivéve - az végezhet, aki a külön jogszabályban meghatározott szakirányú képzettséggel rendelkezik.  
/3/	Növényvédő szerrel szolgáltatást az végezhet, aki 
a./	a I.forgalmi kategóriába sorolt növényvédő szer felhasználása esetén, külön jogszabályban felsorolt felsőfokú növényvédelmi szakképesítéssel, 
b./	a II. és III. forgalmi kategóriába sorolt növényvédő szer felhasználása esetén külön jogszabályba felsorolt középfokú növényvédelmi szakképesítéssel, 
c./	rendszeresen részt vesz a külön jogszabályban meghatározott továbbképzésen, és ennek alapján a 27.§./2/bekezdésében meghatározott növényvédő szerek vásárlására jogosító érvényes engedéllyel, 
d./	növényvédő szer tárolásához szükséges külön jogszabályban meghatározott feltételekkel és engedélyekkel, 
e./	növényvédelmi tevékenységre vonatkozó, a Magyar Növényvédő Mérnöki- és Növényorvosi Kamara hozzájárulásával kiadott vállalkozási engedéllyel rendelkezik. 
/4/	Növényvédő szerrel végzett szolgáltatásnak minősül a más számára végzett védekezési munka, valamint a növényvédő szerek felhasználására vonatkozó szaktanácsadás.  A kizárólag szaktanácsadásra irányuló tevékenységhez nem szükséges a /3/bekezdés d./pontjában foglaltak teljesítése. 

A törvény fent idézett rendelkezése alapján III. forgalmi kategóriába   sorolt növényvédő szerek vásárlását, felhasználását kivéve saját célra történő tevékenység illetőleg szolgáltatás végzéshez a növényvédő szer kategóriájától függő felsőfokú vagy középfokú növényvédelmi szakképesítés szükséges. Az eljárás során felperes maga sem vonta kétségbe, hogy sem középfokú, sem felsőfokú szakképesítéssel nem rendelkezik, házastársának van középfokú szakképesítése. 

Az ellenőrzés alkalmával felvett jegyzőkönyvben 2006.március 8-án felperes úgy nyilatkozott, hogy csak saját maga részére végez növényvédelmi munkát, szolgáltatóként saját traktorával, mint traktoros és kijuttató vesz részt a munkában. 

Az ellenőrzés során az is megállapításra került, hogy felperes III. és II. forgalmi kategóriájú szereket használt. 

Fenti jogszabály alapján megállapítható, hogy a III. kategóriájú szerek saját célú felhasználása megengedett, azonban a II. forgalmi kategóriájú növényvédő szer saját célra sem használható fel szakképesítés nélkül.

Tekintettel arra, hogy felperes házastársa rendelkezik szakképesítéssel, vallomása szerint a növényvédő szerek vásárlását, kijuttatását ő végzi, így a saját célú felhasználás tekintetében felperes vonatkozásában jogszabálysértés nem állapítható meg, ennek megállapítását a hatóság határozatában mellőzte. 

Figyelemmel felperes azon első alkalommal a jogkövetkezmények ismerete nélkül tett előadására, miszerint saját traktorával növényvédelmi szer kijuttatását szolgáltatásként más részére elvégzi, itt említette a  Kft-t, illetőleg a  Kft.  képviselője által becsatolt számlák és a  volt dolgozó tanúvallomása alapján azonban egyértelműen megállapítható, hogy felperes növényvédő szerrel  szolgáltatás végzett,  melyre fent idézett jogszabály alapján szakképesítés hiányában nem volt jogosult. 

A hatóság a megismételt eljárásban a bizonyítási eljárás lefolytatása után helytállóan állapította meg, felperes azzal, hogy szakképesítés nélkül növényvédő szerrel szolgáltatást végzett, megsértette a növényvédő szer felhasználására vonatkozó jogszabályi előírásokat. 

A növényvédelemről szóló 2000.évi XXXV. Törvény 60.§./1/bekezdés d./ pontja szerint:
Növényvédelmi bírságot kell kiszabni azzal szemben, aki 
d./	engedélyköteles terméket engedély nélkül vagy engedélytől eltérő módon előállít, forgalmaz, hirdet, haszonszerzés céljából vagy nyilvánosság számára ajánl, illetve felhasznál; 

A 187/2006./IX.5./ Kormányrendelet 1.§./1/bekezdése szerint:
A növényvédelmi bírság /a továbbiakban : bírság / összegét a törvény 60.§./1/ és /2/bekezdésében meghatározott esetekben az e rendelet mellékletében foglaltak szerint kell megállapítani. 
/2/	A bírság összegét az eset összes körülményeire - így különösen az érintettek érdekei sérelmének körére, súlyára, a jogsértő állapot időtartamára és a jogsértő magatartás ismételt tanúsítására valamint a jogsértéssel elért előnyre - tekintettel kell meghatározni. 

A Kormányrendelet mellékletének 4.4. pontja  engedélyköteles termék engedély nélküli vagy engedélytől eltérő felhasználása esetén a bírság mértékét 100 ezer - 1 millió forintban határozta meg. 

Figyelemmel arra, hogy felperes az engedélyköteles termék felhasználásának törvényi tényállását megvalósította, így helytállóan került sor a hatóság részéről bírság kiszabására. A bírság mértékét a Kormányrendelet 100 ezer és 1 millió forint közötti összegben adta meg, meghatározva a Kormányrendelet 1.§./2/bekezdésében a bírság összegénél és a mérlegelés szempontjait. 

Az elsőfokú hatóság a döntés meghozatalakor a bírság összegének meghatározása tekintetében a Kormányrendelet 1.§./2/bekezdésében megjelölt szempontok szerinti indokolási kötelezettségét elmulasztotta, melyre tekintettel alperes, mint másodfokú szerv teljeskörű felülvizsgálat lehetőségével élve az elsőfokú határozatot, annak indokolását kiegészítette. 

Felperes sérelmezte, hogy a másodfokú hatóság határozatában a Ket.105.§./1/bekezdésében írtaktól eltérve az elsőfokú határozatot megváltoztatta, illetőleg az indokolást kiegészítette, egyebekben pedig a támadott határozatot helybenhagyta. Megítélése szerint egyidejű megváltoztatás illetőleg helybenhagyás logikailag kizárt.  Itt megítélése szerint eljárási jogszabálysértés történt. 

A Ket.104.§./3/bekezdése szerint:
A határozat egésze ellen irányuló fellebbezés alapján a fellebbezés elbírálására jogosult szerv a sérelmezett döntést, valamint az azt megelőző eljárást megvizsgálja;  ennek során nincs kötve a fellebbezésben foglaltakhoz.

Figyelemmel tehát a felperesi fellebbezésre, alperesnek lehetősége volt, amikor észlelte, hogy az elsőfokú hatóság a bírság mértéke tekintetében jogszabály által megkövetelt indokolási kötelezettségének nem tett eleget az indokolás kiegészítésére.   

A Ket.105.§./1/bekezdése szerint:
A másodfokon eljáró szerv a döntést  helybenhagyja, megváltoztatja, vagy megsemmisíti. Jogszabályban meghatározott esetben a másodfokon eljáró szerv a mérlegelési jogkörben hozott elsőfokú döntésben meghatározott kötelezettségnél súlyosabb kötelezettséget nem állapíthat meg. 

A Ket.105.§./1/bekezdése szerint tehát a másodfokú hatóságnak lehetősége van a döntés helybenhagyására, megváltoztatására és megsemmisítésére. Jelen esetben az elsőfokú döntés érdemét tekintve helybenhagyásra került, mivel az elsőfokú hatóság által kiszabott növényvédelmi bírság jogalapját illetőleg összegét a másodfokú határozat nem érintette, azonban az indokolási rész tekintetében a részben hiányos elsőfokú döntést kiegészítette.  Jelen esetben téves felperes álláspontja, hogy itt a Ket.123.§-a szerinti kiegészítésről lenne szó, ugyanis alperes az elsőfokú döntéssel egyetértett mind jogalap, mind összegszerűség tekintetében, azonban hiányosnak érezve az elsőfokú hatóság indokolását, indokolás tekintetében történt egy kiegészítés,  amit a jogszabály nem tilt.  

A bíróság álláspontja szerint alperes határozatának rendelkező része nem jogszabálysértő a fent kifejtettek alapján. 

Felperes a Ket.49.§-ára hivatkozással további eljárási jogszabálysértést jelölt meg, mivel a hatóság felperest a tanúkihallgatásról nem értesítette. 

Alperes maga sem vonta kétségbe, hogy az elsőfokú eljárás során a felperes értesítése a tanúkihallgatásról elmaradt. 

Felperes a tanú kihallgatásáról illetőleg a tanúvallomásban rögzítettekről legkésőbb az elsőfokú határozat meghozatalakor értesült.

Felperest iratbetekintési joga alapján amennyiben a tanúvallomásokkal kapcsolatosan konkrét bizonyítási indítványt terjeszt elő, jelzi, hogy mely kérdések tisztázására a jelenléte hiányában nem került sor, lehetősége lett volna  a hatóságtól kérni a tanú kihallgatások megismétlését. Ilyen irányú kérelmet felperes sem az elsőfokú határozat meghozatalát követően, sem a kereseti kérelmében nem terjesztett elő. Önmagában az az eljárási szabálysértés, hogy felperes nem lett értesítve a tanú kihallgatásról,  nem tekinthető olyan lényeges szabálysértésnek, amely az ügy érdemére kihatna és a határozat hatályon kívül helyezését eredményezné.  A Ket.6.§./1/bekezdése alapján a közigazgatási hatósági eljárásban az ügyfél köteles jóhiszeműen eljárni.  Így amennyiben sérelmesnek tartotta a tanúkihallgatással kapcsolatos  hatósági eljárást, úgy konkrét sérelem megjelöléssel, bizonyítási indítvánnyal ezt a másodfokú eljárásban orvosolni lehetett volna.  Önmagában az értesítése elmaradása a hatóság határozatának jogszerűtlenségét nem eredményezi. 

Felperes hivatkozott arra, hogy a növényvédelemről szóló törvény alapján vele szemben bírság nem szabható ki. 

A 2000.évi XXXV. Törvény 60.§./5/bekezdése szerint:
A bírság kiszabásának nincs helye, ha a cselekménynek a növényvédelmi hatóság tudomására jutásától egy év, illetve a cselekmény elkövetésétől három év eltelt. 

Becsatolt közigazgatási iratokból megállapítható, hogy felperes a növényvédelmi szolgáltatást 2005.évben végezte a  Kft. részére a becsatolt számlák szerint 2005.május 14, és 2005.augusztus 12. között. 

A cselekmény legkorábbi,  2005.május 14-i első elkövetését követően 2006.március 8.napján tartott ellenőrzés során jutott a hatóság tudomására a felperesi tevékenység. A tudomásra jutástól számított 1 éven belül,  2006.július 20.napján hozta meg az elsőfokú hatóság első döntését, mellyel felperest növényvédelmi bírság megfizetésére kötelezte. A jogorvoslati eljárás során ezen határozat hatályon kívül helyezésre került. 

A Ket. eljárásra vonatkozóan elévülési határidőt nem állapít meg, csupán a végrehajtási eljárásra vonatkozóan. 

A bíróság álláspontja szerint függetlenül attól, hogy a 2006.július 20-án kelt határozat hatályon kívül helyezésre került, a hatóság a tudomásra jutástól számított egy éven belül döntést hozott és a jogorvoslati eljárás időtartama alatt az elévülés nyugszik.  

Amennyiben ez az okfejtés nem lenne helytálló, akkor pedig a cselekmény legkorábbi, 2005.május 14-i időpontjához képest 2008.május hó 20.napján a megismételt eljárásban az elsőfokú hatóság meghozta határozatát. Amennyiben felperes ezen május 14-i számlakibocsátáshoz kapcsolódó tevékenységét bírságolás szempontjából nem vesszük figyelembe, az ezt követően 2005.május 27-től - 2005.augusztus 12-ig kiállított számlák alapján 3 éves határidőn belül került sor a bírság kiszabására, így a bíróság álláspontja szerint felperes ezen hivatkozása sem foghat helyt. 

A mérlegelési jogkörben hozott határozatok tekintetében a Pp.339/B.§-a szerint mérlegelési jogkörben hozott közigazgatási határozat akkor tekintendő jogszerűnek, ha a közigazgatási szerv a tényállást kellő mértékben feltárta, az eljárási szabályokat betartotta, a mérlegelés szempontjai megállapíthatóak,  és a határozat indokolásából a bizonyítékok mérlegelésének okszerűsége kitűnik. 

Alperesi határozat fent említettek szerint indokolás tekintetében kiegészítette az elsőfokú döntést, figyelembe vette a növényvédelmi bírság mértékéről szóló 187/2006./IX.5./ Kormányrendelet 1.§./2/bekezdésében írt szempontokat, a súlyosbító enyhítő körülményeket, a tényállás feltárása teljes körűen  megtörtént, megállapítható, hogy a hatóság a jogszabályoknak megfelelően hozta meg másodfokú határozattal kiegészített indokolást alapul véve döntését, így a bíróság jogszabálysértés hiányában a felperes keresetét elutasította. 

Felperes az eljárás során pervesztes, míg alperes pernyertes lett. A bíróság pervesztes felperest a Pp.78.§./1/bekezdése alapján kötelezte a le nem rótt eljárási illeték megfizetésére, valamint alperes javára a 32/2003./VIII.22./IM sz. rendelet alapján megállapított jogi képviselettel kapcsolatos perköltség megfizetésére. 

Az ítélet elleni fellebbezés lehetőségét a Pp.340.§./1/bekezdése zárja ki.

Miskolc, 2009.január 14.

dr. Bernáthné dr. Kádár Judit sk.
                                                                                                           mb. bíró
A kiadmány hiteléül:
kiadó .-