Szegedi Városi Bíróság
17.P.21.042/2006/12.

A   M a g y a r   K ö z t á r s a s á g   n e v é b e n !

A Szegedi Városi Bíróság dr. Hajdú István ügyvéd (6720 Szeged, Deák Ferenc u. 2.) által képviselt felperes neve felperes címeszám alatti székhelyű felperesnek – dr. Ollé György ügyvéd (6722 Szeged, Gutenberg u. 3.) által képviselt alperes neve alperes ellen, beavatkozó neve beavatkozó címe szám alatti székhelyű beavatkozó alperesi oldalon történt fellépése mellett – közgyűlési határozat felülvizsgálata iránt indított perében meghozta a következő

í t é l e t e t

A bíróság a felperes keresetét   e l u t a s í t j a.

Kötelezi a felperest, hogy 15 napon belül fizessen meg 112.000,- (Száztizenkettőezer) forint perköltséget.

Az ítélet ellen a kézbesítéstől számított 15 napon belül fellebbezésnek van helye, melyet írásban és 3 példányban a Szegedi Városi Bíróságon lehet előterjeszteni, a Csongrád Megyei Bírósághoz címezve.

Ha a fellebbezésben vitatott érték a 200.000,- (Kettőszázezer) forintot, vagy a kereseti követelés 10 %-át nem haladja meg, csak az elsőfokú eljárás lényeges szabályainak megsértésére vagy a döntés alapjául szolgáló jogszabály téves alkalmazására hivatkozással lehet fellebbezni. Ilyen hivatkozás hiányában a másodfokú bíróság a fellebbezést hivatalból elutasítja. A fellebbezést a másodfokú bíróság tárgyaláson kívül bírálja el, de a felek bármelyikének kérelmére tárgyalást tart. Tárgyalás tartását a fellebbező fél a fellebbezésben kérheti.

A fellebbezésben vitatott értéktől függetlenül a másodfokú bíróság tárgyaláson kívül bírálhatja el a fellebbezést, ha

•	ezt a fellebbezési határidő lejárta előtt a felek közösen kérték,
•	ha a fellebbezés csak a perköltség viselésére vonatkozik, vagy csak a teljesítési határidővel kapcsolatos, továbbá ha csak az ítélet indokolása ellen irányul és a fellebbező fél a fellebbezésben nem kérte tárgyalás tartását.

Ha a fellebbező fél akár a fellebbezésben, akár a másodfokú bíróság felhívására, illetve a fellebbező fél ellenfele a másodfokú bíróság felhívására tárgyalás tartását kéri, a fellebbezést tárgyaláson kell elbírálni.

i n d o k o l á s

A bíróság az alábbi tényállást az előzményi okiratok tartalma, tanú 1 tanú, tanú 2 tanú, tanú 3 tanú, tanú 4 tanú, tanú 5 tanú, tanú 6  tanú vallomása, a csatolt okiratok, szakértőigazságügyi műszaki szakértő szakértői véleménye, illetőleg kiegészítő szakértői véleménye alapján állapította meg.

A alperes címe szám alatti ingatlan ipartelep, társasházközösségként működik. Korábban egyetlen tulajdonosa volt, a cég 1., mely részvénytársaság társasház tulajdont alapító okiratot hozott létre 2001. folyamán. Mivel ezt követően tulajdonrészeket értékesített, az új tulajdonosok pedig a társasház tulajdont alapító okiratot elfogadták, aláírták, az ipartelepen társasházközösség jött létre. 

Az alapító okirat tartalma amennyiben a közgyűlés határozata jogszabály, vagy az alapító okirat rendelkezését sérti, vagy a kisebbség jogos érdekeinek sérelmével jár, bármely tulajdonostárs keresettel kérheti a bíróságtól a határozat érvénytelenségének megállapítását a határozat meghozatalától számított 60 napon belül. A határidő elmulasztása jogvesztéssel jár. Az alapító okirat H. pontjában rögzítették azt is, hogy jogutódlás esetén az új tulajdonost ugyanazok a jogok illeti meg, és ugyanazok a kötelezettségek terhelik, mint amelyek a jogelődöt megillették, illetve terhelték az alapító okirat szerint.

2001. január hó 24. napján a társasházközösség szolgáltatási szerződést kötött az cég 2-vel a közös képviselet ellátásáról. A Kft. képviselője képviselő 1 volt, aki ténylegesen az alperes közös képviseletét is ellátta ezen időponttól kezdődően. Ez után született döntés a jogi képviselő megbízásáról is. 

A társasház 2001. április 19-i közgyűlésének 2001/8. számú határozata szerint a társasházközösség tagjai 971/1000 arányban megszavazták, hogy a tulajdonostársak a tulajdoni hányad arányában felújítási alapot képeznek, mely összeg elkülönítésre kerül, s a közös költség fizetésére nem fordítható. E közgyűlésen a tulajdoni arányok a korábbiakhoz képest már megváltoztak (beavatkozó: 347/1000., cég 1: 282/1000., felperes: 55/1000., cég 3.: 149/1000., tanú 1: 138/1000., tulajdonos 1: 29/1000). Ezen a közgyűlésen az összes tulajdonostárs képviseltette magát. 

A közös költség, illetőleg a felújítási alap tekintetében fennálló kötelezettségét a beavatkozó valamint az cég 3 nem teljesítette, illetőleg nem teljesítette maradéktalanul, ezért a társasházközösség velük szemben bírósági eljárásokat kezdeményezett a fizetési kötelezettség teljesítése érdekében. Ezen eljárások a következőek:

Pk.51.267/2002. alperes: cég 3., 404.165,- forint tőke és járulékok; jogerős: 2002. május 9.; felújítási alap 2002. januártól 2002. márciusig.

Pk.50.528/2002. alperes: cég 3.; idézés kibocsátása nélküli elutasítással befejezve; jogcím ugyanazon felújítási alap, mint a 51.267/2002-ben.

Pk.51.453/2002. alperes: cég 3.; jogerős 2002. június 13-án; 987.438,- forint tőke és járulékai iránt; 2002. I. és II. negyedévi közös költség és 2002. II. negyedévi felújítási alap.

P.21.950/2002. alperes: cég 4.; jogcím 2001. I.-III. negyedév közös költség 296.860,- és hét hónap felújítási alap 242.900,- forint.

P.21.201/2004. (Pk.51.370/2002., Pk.51.454/2002., Pk.54.833/2002.) alperes: cég 4. 1.335.487,- forint és járulékai + 208.200,- forint és járulékai + 104.100,- forint és járulékai jogcím 2001. januártól 2002. januárig felújítási alap 2002. januártól márciusig felújítási alap és 2002. I-II. negyedév közös költség, 2002. II. negyedévi felújítási alap.

A 2003. január 23-i közgyűlésről készült jegyzőkönyvből megállapítható, hogy a közös képviselő szavazásra bocsátotta a következő kérdést: "a tulajdonosoknak a társasházzal szemben elszámolnivalójuk van-e" A szavazás (cég 3: nincs; felperes neve.: nincs; cég 4.: nincs) eredményeként megállapítást nyert, hogy "a tulajdonosok egyhangúlag úgy határoztak, hogy a társasház felé nincs tartozásuk" (2003/44. sz. határozat). Ezt követően került sor a jelen perbeli keresettel támadott (2003/45. és 2003/46) határozat meghozatalára.

A társasházközösség 2003. január hó 23-i közgyűlésén, mely határozatképes volt, a 2003/45. számú határozattal döntött arról, hogy a közös költség és felújítási alap elszámolása miatt indított pereket megszüntetik. E vonatkozásban az cég 3. a megszüntetés mellett döntött, míg a felperes az ellen. A beavatkozó a szavazástól tartózkodott, mert abban érdekelt. A többi társasházközösségi tag a közgyűlésen nem volt jelen. 

Ugyanezen a közgyűlésen a 2003/46. számú határozattal a jelenlévők többségi tulajdoni hányaddal döntöttek a peres és nem peres eljárások, illetőleg végrehajtási eljárások megszüntetéséről. E mellett szavazott a beavatkozó, míg a felperes ellene. Az cég 3 érdekeltsége miatt tartózkodott.

E 45. és 46. számú döntések alapján kérték a folyamatban lévő eljárások megszüntetését.

A Szegedi Városi Bíróság 20.P.22.933/2002/34. számú ítéletével megállapította, hogy az alperesi társasházközösség 2002. január 23. napján meghozott, 2003/45. és 2003/46. számú határozatai érvénytelenek. Ezt meghaladóan a keresetet elutasította.

A Csongrád Megyei Bíróság 1.Pf.20.448/2004/2. számú végzésével az I. fokú bíróság ítéletét hatályon kívül helyezte és iránymutatatása szerint a megismételt eljárásban fel kell deríteni, hogy a 2003/44. számú határozattal mi volt a tulajdonostársak célja. Ebből kiindulva kell meghatározni azt, hogy a 2003/45. és 46-os számú határozatok sértették-e a kisebbség érdekeit vagy sem. Ennek keretében vizsgálni kell azon peres eljárásokat, amelyek megszüntetéséről döntött a társasházközösség a 2003/45. és 2003/46. sz. határozataival. Azzal, hogy a beavatkozó esetében csak a közös költség és felújítási alap elszámolások vizsgálandók, míg az cég 3-nél valamennyi ellene indult eljárás vizsgálni kell.

A társasházként működő ipartelep egészét tekintve a határozatok meghozatalának időpontjában nagyobb részben a beavatkozó és az cég 3 tulajdona volt. Az ipartelepen a helyszín 1 oldaláról korábban egy kisnyomású gázhálózat került kialakításra, mely az I jelű területnél bekanyarodott a terület közepe felé és gyakorlatilag a teljes iparterület közepén futva érintette a H, F, G1, G2, E és D jelű épületeket azonban az ipartelep nagyobbik részéhez ez a kisnyomású gázhálózat nem ért el. Ez a gázhálózat elavult volt és a tárgyi méretlen oldalon gázhálózat nem csatlakozott a területekhez, így a meglévő kisnyomású gázhálózat helyett nagy középnyomású gázvezeték hálózat kialakítása mellett döntött a társasház, tulajdonosonkénti fogyasztásmérési lehetőséggel. Az ezzel kapcsolatos gázterveket tanú 6 tervezte, azonban a gázberuházásnak részletes kiviteli terve és költségvetése nem készült. Az új hálózat a régi hálózat helyén és részben annak felhasználásával készült és a gázberuházás eredményeként egy nagy középnyomású elosztó hálózatról kellett kiépíteni minden egyes épület részhez a szükséges lecsatlakozást a mérőcsatlakozásokig. Ezen I. gázberuházás száz százalékban a közös érdekeket szolgálta, mivel mindegyik fogyasztó csak a mérőig kapta meg a vezetéket, így a mérőig terjedő beruházás teljes egészében közös érdekeket szolgálónak tekinthető. szakértőigazságügyi szakértő véleményében a sajátként jelölt rész, a közműgerincből lecsatlakozó szakasz a saját mérőig, de ez a lecsatlakozó rész is közös érdekeket szolgálónak.

Ezt követően a II. gázberuházást a beavatkozó kezdeményezte, hogy a gázvezeték a saját B jelű épületéhez elérjen és ennek érdekében a közös érdekeket szolgáló új gázvezeték került kiépítésre, mely beruházásból a közös érdekeket szolgáló rész szakértőigazságügyi szakértő kiegészítő szakértői véleménye szerint 323.494,- forint.

A társasház 2004. március 19-én közgyűlést tartott és a jegyzőkönyvben rögzítették, hogy a fejlesztési források felhasználására aránytalanul került sor, melynek folytán a két nagyobb tulajdoni hányaddal rendelkező társaság, az cég 3 és a cég 4. jogosultságai jelentős mértékben sérültek, ugyanis a tulajdonukban lévő hányadok fejlesztését és felújítással kapcsolatos költségeiket saját maguk viselték, amelyek megtérítését eddig a társasházközösségtől nem igényelték, azonban beszámítással élnek a társasházközösség által velük szemben érvényesített kötelezettséggel szemben. Ezen határozatot megszavazta az cég 3. (321/1000), cég 4. (347/1000), és tanú 1 (138/1000).

A felperes keresetében továbbra is kérte megállapítani, hogy az alperesi társasházközösség 2002. január 23. napján meghozott, 2003/45. és 2003/46. számú határozatai érvénytelenek. Kifejtette, hogy bár részben a lefolytatott bizonyítási eredményeképpen megállapítható, hogy közös érdekeket szolgáló beruházás történt a beavatkozó részéről. Az összes gázberuházás keretében azonban ennek mértéke összevetve a beavatkozó és az cég 3 tartozását, nem adott indokot arra, hogy a közös költség és felújítási alap vonatkozásában fennálló, illetőleg egyéb fizetési kötelezettségüknek a beavatkozó és az cég 3 ne tegyenek eleget, így a meghozott határozatok a kisebbség jogos és lényeges érdekeit sértik.

Az alperes a kereset elutasítását kérte és hivatkozott arra, hogy bár a gázberuházást tulajdoni hányad szerint szavazták meg, ugyanakkor az az cég 3 és a cég 4. érdekeinek lényeges sérelmével járt, mivel a teljes ipartelepnek csak kis részén valósult meg gázberuházás és ennek ellenére a beavatkozó és az cég 3 a teljes terület szerinti tulajdoni 

aránynak megfelelően viselte a beruházás költségeit, miközben csak kis mértékben részesült belőle. Az alperes álláspontja szerint ez volt annak az indoka, hogy a társasház ezt értékelve a beavatkozó és az cég 3 tartozásait kiegyenlítettnek tekintette és a peres, illetőleg végrehajtási eljárások megszüntetéséről döntött.

A felperes keresete az alábbiak szerint   a l a p t a l a n.

A vitatott határozatok meghozatalának idején hatályos törvény a társasházról az 1997. évi CLVII. törvény 32.§ (1) bekezdése szerint, ha a közgyűlés határozata jogszabály, vagy az alapító okirat, illetőleg a szervezeti működési szabályzat rendelkezését sérti, vagy a kisebbség jogos érdekeinek lényeges sérelmével jár, bármely tulajdonostárs keresettel kérheti a bíróságtól a határozat érvénytelenségének megállapítását, a határozat meghozatalától számított 60 napon belül. A határidő elmulasztása jogvesztéssel jár.

A megismételt eljárásban azt kellett vizsgálni, hogy a kisebbség jogos érdekeinek lényeges sérelme következett-e be. Ezzel kapcsolatban a jogszabály megszövegezéséből nyilvánvaló, hogy a kisebbség jogos érdekeinek kell megsérülnie és ezen sérelemnek lényegesnek kell lennie, így valamennyi feltétel együttes fennállása esetén alkalmazható ezen jogszabályhely. Mindenekelőtt megállapítható az, hogy jelen esetben a felperes, mint kisebbség jogos érdekének sérelme nem közvetlen módon valósult meg, hanem közvetve, hiszen az a döntés, hogy a társasház a végrehajtási, illetőleg peres eljárások megszüntetéséről döntött, ez nem közvetlenül okoz érdeksérelmet a felperesnek, mint kisebbségnek, hanem közvetett módon, hiszen a közvetlen érdeksérelem magát a társasházat éri, ugyanakkor nyilvánvalóan a társasház abban a helyzetben van, hogy jogosult arról dönteni, milyen peres eljárásokat indít és milyen peres eljárások, vagy végrehajtási eljárások megszüntetését kéri. Ennek megfelelően itt a kisebbség közvetett érdeksérelme abban állhatott, hogy a közös költségbe és a felújítási alapba történő befizetésekkel a társasház gazdagodott volna, melyet esetleg a társasház a közös tulajdoni részeket szolgáló felújításra, beruházásra etc. fordíthat, vagy éppen valamely költséget tud rendezni ezen összegekből.

Az kétségtelen tény, hogy a közös költség és felújítási alapok fizetési kötelezettsége minden tag vonatkozásában fennáll, így a többségi tulajdonosok vonatkozásában is (beavatkozó és az cég 3.). Az is kétségtelen tény, hogy a két legnagyobb tulajdonostárs képes olyan módon véghezvinni akaratát a szavazás során, hogy esetleges kisebbségi ellenszavazat, vagy ellenszavazatok ellenére is érvényes határozatot hozzon. Mindezen körülményeket önmagában mérlegelve mondta ki azt a Szegedi Városi Bíróság 20.P.22.933/2002/34. számú ítélete, hogy sérültek a kisebbség jogos érdekei lényeges mértékben, mert a kisebbség viselte a terhet, amiből adott esetben a többi tagnak ugyanolyan haszna származott és ez a pénz az üzemeltetési és karbantartási célokat is nyilvánvalóan szolgálta. Ugyanakkor a megismételt eljárásban éppen azon körülményeket kellett feltárni, hogy mi volt az oka annak, hogy a társasház a fennálló tartozások elengedéséről döntött, ilyen módon megfizetettnek tekintve azokat. 

A perben maga a beavatkozó, illetőleg az alperes sem állította azt, hogy ezen tartozások megfizetésre kerültek volna konkrétan, azonban ezeknek az alapja az ingatlannal kapcsolatos gázberuházásból és a közös részeket szolgáló értékből adódott. A tényállási részben foglaltaknak megfelelően I. és II. gázberuházás történt az ipartelepen. Ezzel kapcsolatban feltétlenül előre kell azt bocsátani, hogy a társasházi ipartelep, mint egy 30 %-a részesülhetett a I. beruházás keretében gázvételezési lehetőségben, más szóval a gázberuházás a korábbi gázvezetékek helyén, annak részbeni felhasználásával készült el és a fővezetékről való lekötések ezt a kis részt érintették. Ezen kis részben helyezkedik el egyébként a felperes területe és az I. beruházás keretében gázvételezési lehetőségben részesült így. Azonban az ipartelep nagyobbik része (kb. 70 %), amely a két nagyobb tulajdonostárs tulajdonában állott a határozatok meghozatalának időpontjában nem részesült gázvételezési lehetőségben, mivel egyelőre az egész ipartelep gázvételezési lehetőségének biztosítása egy ennél sokkal nagyobb volumenű, költségvetésű beruházást jelentett volna. A szakértő nyilatkozatának megfelelően a I. gázberuházás teljes egészében a közös érdeket szolgáló volt és ennek összköltsége 1.948.455,- forintra tehető. A szakértő azon részekre vonatkozó százalékos arányokat is megadta, mely épületek részesültek a gázellátásban. Az nem volt vitatott a felek között, hogy eredetileg a gázberuházást a tulajdoni hányadok szerint határozták meg és az ezzel kapcsolatos fizetési kötelezettség is ennek megfelelő volt. Ugyanakkor nyilvánvaló az, hogy a két nagyobbik tulajdonostárs a cég 4 és cég 3 hasznát ennek a beruházásnak csak részben látta, mivel az ő területeinek csak egy kis hányadát érintette a gázberuházás, ugyanakkor a teljes mértékben közös érdeket szolgáló gázberuházást azon tulajdoni hányad szerint kellett megfizetni anélkül, hogy megfelelő gázvételezési lehetőséget kaptak volna. Ez volt az egyik alapja annak, hogy a két nagyobb tulajdonostárs ezen költségmegosztást nem érezte arányosnak és igazságosnak magára nézve és szeretett volna a társasháztól valamilyen kompenzációt kapni erre vonatkozóan. Ezen I. gázberuházást követte a II. számú, melynek keretében a beavatkozó a fő gázvezetékről egy külön leágazást épített ki a B jelű épület felé és ennek a szakértői vélemény szerint a közös érdekeket szolgáló részének értéke 323.494,- forintra tehető. Mindazonáltal figyelembe kell venni azt is, hogy a társasház további területeinek jövőbeni gázellátása során ismét a közös érdekeket szolgáló részeken történik a gázvezetés. Amennyiben továbbra is tulajdoni hányadoknak megfelelően viselik az ezzel kapcsolatos költségeket a tulajdonosok, úgy folyamatosan a két legnagyobb tulajdonostárs újra és újra a társasházi közös érdekeket érintő beruházást fog finanszírozni, ami nyilvánvalóan nem kizárólag a két legnagyobb tulajdonostárs vagyonát fogja gyarapítani, hanem a társasház vagyonát fogja növelni, mint ahogy növelte is, az I. és II. beruházásnak azon része, amely a közös érdekeket szolgálta. Ez volt az a háttér, amely a 2003/44. számú határozat, illetőleg ezt követően a 2003/45. és 46. számú határozatok meghozatalához vezetett.

A tényállási részben foglaltak szerint a társasház különböző peres és nemperes eljárásokat indított a két legnagyobb tulajdonostárs ellen, de a peres és nemperes eljárások tanulmányozásánál kiderül, hogy számos esetben ugyanazon követeléseket többszörösen próbálták érvényesíteni különböző eljárásokban és összességében a következő konkrét követelések érvényesítése történ meg:

2000. évi I. negyedévi közös költség 			    265.620,- forint
2002. évi I-II: negyedévi közös költség 			    858.138,- forint
2001. januártól 2002. márciusáig felújítási alap 		   404.165,- forint,
2002. II. negyedévi felújítási alap 				   129.300,- forint értékben.
Ez mindösszesen 						1.657.223,- forint.

Mindehhez hozzá kell tenni azt, hogy a peres eljárások nagyobbik része nem lett jogerősen befejezve. Ilyen körülmények között, mivel azokban az alperesek védekezést terjesztettek elő, kétséget kizáróan most megmondani nem lehet, hogy feltétlen és vitathatatlan tartozása-e a két legnagyobb tulajdonostársnak.

A bíróság álláspontja szerint ugyanakkor nem lehet kizárólagosan számszaki összehasonlítást végezni az ügyben, így egyszerűen szembeállítani a fenti összegeket egymással és ez alapján dönteni el csak, hogy a kisebbség jogos érdekei lényegesen sérültek-e vagy sem. Vizsgálni kell azt is, hogy a felperes neve-nek konkrétan milyen érdeksérelmet okozott és ez milyen nagyságrendű volt. A fentiekben a bíróság már kifejtette, hogy véleménye szerint közvetett érdeksérelmet okozott ez a felperesnek, hiszen ezen határozatok meghozatalával a felperes konkrét érdeksérelmet felmutatni nem tud és semmilyen kár nem érte a határozatok meghozatalával kapcsolatban. Nyilvánvaló, hogy amennyiben valamilyen károsodás érte volna a felperest, akár a társasház magatartása, akár a nagyobb tulajdonostársak részéről, úgy ellenük akár külön perben is érvényesíthetné ezen jogosultságát. Az is kétségtelen tény, hogy a 2003/45. és 46. határozatok a felperesre nézve semmilyen rendelkezést, sem pozitív, sem negatív irányban nem tartalmaznak és gyakorlatilag a határozatok tartalma közvetlenül a társasházat és konkrétan annak közös költségét és felújítási alapját érinti. A városi bíróság korábbi ítélete pusztán azért állapította meg a határozatok érvénytelenségét, mivel a határozatok meghozatala mögött mögöttes okot nem látott, azonban a megismételt eljárás a Csongrád Megyei Bíróság iránymutatása alapján ezen mögöttes okot feltárta és a szakértői véleményeknek megfelelően számszakilag is a közös érdekeket szolgáló beruházás értéke meghatározásra került, illetőleg azon peres ügyek is, amelyekben a két nagyobb tulajdonostárssal szemben közös költséget és felújítási alap iránti igényt érvényesítettek. Mindezek alapján a bíróság álláspontja szerint jelentős összegek azok, amelyek közös érdeket szolgálnak ebben a gázberuházásban és ehhez képest valóban a nagy tulajdonostársak használatban való részesülése az ipartelep és tulajdoni hányaduk arányához viszonyítva is csekély mértékű, így el lehet azt mondani, hogy jelen esetben a tulajdoni hányadnak megfelelő fizetés az nem volt arányos a nagyobb tulajdonostársakkal szemben és nagyobb részt a közös érdekeket szolgálta. Kétségtelen tény az, hogy a beruházás tulajdoni hányadok arányában lett meghatározva, ugyanakkor az is nyilvánvaló, hogy ennek meghatározása más módon is történhetett volna, így olyan mértékben, ahogy a területek az gázberuházásból hasznosultak, és így a két legnagyobb tulajdonostársnak jelentősebb kisebb fizetési terhe lett volna, illetőleg a beruházással kapcsolatos terhet, mely közös érdek volt, arányosan osztották volna el. Mindezekre tekintettel a társasház értékelte azt, hogy a nagyobb tulajdonostársak a hasznosuláshoz képest aránytalan terhet vállaltak magukra, így az emiatt kialakult vitás helyzetet olyan módon oldotta meg, hogy elismerte azt miszerint a nagyobb tulajdonostársak jelentős közös érdeket szolgáló beruházásokat tettek így nem tartja fenn a továbbiakban az ellenük indított peres és nemperes eljárásokat. Kétségtelen tény az, hogy a fenti költségeket szembeállítva nincs megfelelőség a közös költség és felújítási alap terhére meg nem fizetett összegek, valamint a II. gázberuházás összege között. Ugyanakkor azt pontosan meghatározni nem lehet, hogy a I. beruházás közös érdekeket érintő értékéből pontosan mennyi az, amire a két nagyobbik tulajdonostárs aránytalanul terhet és fizetési kötelezettséget vállalt. Egyidejűleg az is megállapítható, hogy a hasznosulás szempontjából jelentős érdeksérelem érte a két nagyobbik tulajdonostársat. Mindezek alapján, mivel a felperest csak közvetlen érdeksérelem 

érte és ránézve a határozatok rendelkezést nem tartalmaztak, illetőleg neki ebből kára nem származott, így a bíróság az összes körülmény figyelembe vételével, a társasházi döntési autonómiát is tiszteletben tartva arra az álláspontra helyezkedett, hogy nem alaptalanul, hanem fenti, a nagyobb tulajdonostársakat ért érdeksérelemre tekintettel határozott úgy a társasház, hogy a tartozásokat elengedi, illetőleg kiegyenlítettnek tekinti és ezért kezdeményezi a peres és nemperes eljárások megszüntetését. Mivel ezen mögöttes tartalommal születtek ezek a határozatok, a felperes érdekei ezért nem sérültek olyan mértékben, mely a kisebbség jogos érdekeinek közvetlen sérelmével járt volna és ezen túl sem tekinthető lényeges sérelemnek, mivel a határozatok fenti háttérrel és megfontolások alapján a már megtervezett és végrehajtott és a jövőbeni esedékes beruházásokban nagyobb szerepet játszó tulajdonostársak érdekeinek a figyelembevételén alapult.

A megismételt eljárásban lefolytatott tanúbizonyítások azt támasztották alá, hogy a társasház és a két nagyobbik tulajdonostárs vonatkozásában a felújítási alap és a közös költség viselésének vonatkozásában egyéb problémák nem voltak. Egyebekben a felújítási alap és a közös költség megfizetése megfelelően történik, így egyértelmű, hogy a perben vizsgált probléma a fentiekben kifejtett beruházással kapcsolatban jött létre és nem arról van szó, hogy a társasház két nagyobb tulajdonosa erőfölényével visszaélve ne teljesítené a közös költséget és a felújítási alapba való befizetéseket. (tanú 3 és tanú 5 tanú vallomása)

Mindezek alapján a bíróság a felperes keresetét a 2003/45. és 2003/46. számú határozatok érvénytelenségének megállapítása vonatkozásában elutasította.

Az alperes a Pp. 78.§ (1) bekezdése alapján köteles a Csongrád Megyei Bíróság 1.Pf.20.448/2004/2. számú végzésében meghatározott 18.000,- forint alperesi fellebbezési eljárási költség, a szakértői díj és az alperesi jogi képviselő munkadíjának megfizetésére perköltségként.

Az ítélet elleni fellebbezési jog a Pp. 233.§ (1) bekezdésén, míg a jogorvoslati tájékoztatás a Pp. 256/B-D §-on alapult.

Szeged, 2006. október 10.

Dr. Mészáros Milán
 bíró