HAJDÚ-BIHAR MEGYEI BÍRÓSÁG
2.Mf.21.676/2008/4. szám

A MAGYAR KÖZTÁRSASÁG NEVÉBEN!
A Hajdú-Bihar Megyei Bíróság, mint másodfokú bíróság, a dr. Rente László ügyvéd (5350 Tiszafüred, Béke tér 6. szám) által képviselt ...( ...) felperesnek - a Varga és Molnár Ügyvédi Iroda (dr. Varga Péter ügyvéd, 4026 Debrecen, Darabos u. 63. szám) által képviselt ... (...) alperes ellen kártérítés megfizetése iránt indított perében a Debreceni Városi Bíróság 2.M.374/2005/74. számú ítélete ellen a felperes 76. sorszám, az alperes 75. sorszám alatt előterjesztett fellebbezése folytán meghozta az alábbi 
ítéletet:
A megyei bíróság az elsőfokú bíróság ítéletét megváltoztatja, a felperes keresetét elutasítja.

Kötelezi a felperest,  hogy  fizessen  meg  az  alperesnek  15 napon belül 144.000 (egyszáz-negyven-négyezer) Ft együttes első- és másodfokú perköltséget.

Mellőzi az alperesnek az állam javára illeték és költség megfizetésére kötelezését.

Ez ellen az ítélet ellen nincs helye fellebbezésnek.
Indokolás:
A felperes módosított keresetében 1.500.000 Ft nem vagyoni kártérítés megfizetésére kérte kötelezni az alperest arra hivatkozással, hogy betegségei közül a könyökcsatorna szűkülete, halláscsökkenése és gerincmegbetegedése az alperesnél fennállott munkaviszonyával okozati összefüggésben alakult ki, illetőleg rosszabbodott, s emiatt őt ilyen összegű nem vagyoni kár érte.

Az elsőfokú bíróság ítéletében kötelezte az alperest a felperes javára 900.000 Ft nem vagyoni kártérítés megfizetésére, ezt meghaladóan elutasítva a felperes keresetét. Kötelezte a felperest az alperes javára 84.000 Ft perköltség, az alperest az állam javára 79.084 Ft költség és 54.000 Ft illeték megfizetésére. 

Az elsőfokú bíróság megállapította, hogy a felperes kétoldali könyökcsatorna szűkület megbetegedése a munkavégzéssel okozati összefüggésben alakult ki.

Az elsőfokú bíróság a gerincmegbetegedés kialakulásának a munkaviszonnyal való okozati összefüggését nem állapította meg, de ezen betegség romlásában a felperes által végzett munkaművelet során felvett testhelyzetet közreható tényezőként értékelte. 

Az elsőfokú bíróság az idegi eredetű halláscsökkenés megbetegedést nem tekintette a munkaviszonnyal okozati összefüggésben kialakultnak.

A felperes fellebbezésében az elsőfokú ítélet módosított keresete szerinti részbeni megváltoztatását kérte.

Az alperes fellebbezésében az elsőfokú ítélet részbeni megváltoztatását, a módosított teljes kereset elutasítását kérte.

A megyei bíróság a fellebbezések közül az alperes fellebbezését alaposnak találta az alábbiak szerint:

A megyei bíróság mindenekelőtt azt hangsúlyozza, hogy az alperesi fellebbezés az elsőfokú bíróság által megállapított, a munkaviszony és a könyökcsatorna szűkület betegség kialakulásával, valamint a gerincmegbetegedés súlyosbodásával kapcsolatos okozati összefüggés fennállását vitatja, ezért a megyei bíróság ezen körben vizsgálta az elsőfokú ítélet megalapozottságát.

Az elsőfokú bíróság széleskörű bizonyítást folytatott le. A megyei bíróság álláspontja szerint az elsőfokú bíróság a per elbírálása szempontjából releváns tényállást nem teljes körűen állapította meg, s ezért a megyei bíróság az abból levont jogi következtetéseivel sem értett egyet.

A felperes a 2005. április 7-én előterjesztett keresetében betegségét úgy határozza meg, hogy „A betegségem ízületi jellegű megbetegedés, hát-, csípő- és térdízületi fájdalmaim vannak." Tehát a keresetben könyökkel kapcsolatos betegség, tünet, fájdalom nem szerepel. 

A keresetlevél benyújtását megelőzően 2005. február 18-án készült ... Orvos-szakértői Intézet elsőfokú szakvélemény sem említi a diagnózisok között a könyökcsatorna szűkületet.

A rendelkezésre álló bizonyítékok alapján az állapítható meg - mint ahogy azt az elsőfokú bíróság is rögzítette ítéletében -, hogy a felperes könyökcsatorna szűkület megbetegedését 2005. novemberében véleményezték, s a felperes munkaviszonya 2005. június 20-án szűnt meg.

Az elsőfokú bíróság ítéletében a rendelkezésre álló iratok, adatok alapján azt is megállapította, hogy a felperes porckorong elfajulás megbetegedése 2004. augusztus hónaptól, ágyéki gerincsérve 2005. június 8-ától igazolható.

Az elsőfokú eljárásban beszerzett szakértői véleményekkel kapcsolatban a megyei bíróság mindenekelőtt azt hangsúlyozza, hogy a 2008. évi XXX. tv. 27. §-a módosította a Pp. 183. § (2) bekezdését, mely módosított rendelkezés a 2008. évi XXX. tv. 63. § (1) bekezdése szerint 2009. január 1-jén lépett hatályba, s azt a 2008. évi XXX. tv. 63. § (9) bekezdése értelmében a hatályba lépésekor folyamatban lévő ügyekre is alkalmazni kell. 

Így a jelenleg hatályos, s jelen folyamatban lévő ügyben alkalmazandó Pp. 183. § (2) bekezdése szerint a bíróság szakértői testületet akkor rendelhet ki, ha a perben felmerülő szakkérdés a 182. § alapján, két egymástól független szakvélemény előterjesztése után a kirendelt szakértők személyes meghallgatása során sem tisztázható. A szakértői testület azonban nem kötelezhető a korábbi szakvélemények felülvéleményezésére, szakvéleménye a szakértő szakvéleményével esik egy tekintet alá.

A jogszabály ezen új szövegezésével összhangban áll az a korábban kialakult bírói gyakorlat, miszerint a perbeli bizonyítékoknak nincs előre meghatározott bizonyító ereje (szabad bizonyítás elve), a bíróság a rendelkezésre álló bizonyítékokat szabadon mérlegeli és meggyőződése szerint bírálja el (BH. 2005/442.).

A kifejtettek szerint a megyei bíróság értékelte a perben beszerzett, illetve kiegészített szakvéleményeket, egyenrangúnak tekintve a ...EOEC Igazságügyi Orvostani Intézete (a továbbiakban: ...E), az ... Munkahigiénés és Foglalkozás- Egészségügyi Intézet (a továbbiakban: ...MFI) és az Egészségügyi Tudományos Tanács Egészségügyi Területen Működő ... Szakértői Testület (a továbbiakban: ETT) szakvéleményét.

Ezen szakvéleményekből a megyei bíróság a könyökcsatorna szűkület és a gerincmegbetegedéssel kapcsolatban a következőket emeli ki:

A ...E szakvéleménye (12. számú irat) szerint „A kétoldali könyökcsatorna szűkület és Raynaud tünetcsoport vibrációs ártalomnak megfelelhetnek... Ágyéki porckorongsérv nehéz terhek emelésétől, cipelésétől létrejöhet. Görnyedt testtartás és gerincsérv között közvetlen ok-okozati összefüggés kétséget kizáróan nem igazolható, azonban ilyen testtartás a gerincpanaszokat fokozza, állapotrosszabbító hatással bír... A felperes állapotára a videofelvételen látott munkavégzés állapotrosszabbító hatással lehetett."

Az ...MFI szakvéleménye (25. számú irat) szerint „A felperes gerincbetegsége és az általa végzett tehermozgatás között ok-okozati összefüggés nem igazolható... A könyökalagút szindróma foglalkozási betegségként elfogadható... A felperes egyéb megbetegedései, köztük degeneratív gerincelváltozása, sorsszerűek, nem foglalkozásával összefüggésben keletkeztek... A felperes sorsszerű betegségeit, melyek nem foglalkozással összefüggőek, a munkavégzés nem rontotta."

Ezen szakértői vélemény arra is kitért, hogy mivel a felperes könyökalagút szindrómája keresőképtelensége idején még nem volt ismert, így alkalmassági vizsgálata esetén a felperes munkakörére alkalmas minősítést kapott volna, de a soron kívüli munkaköri alkalmassági vizsgálat elmaradása a felperes könyökalagút szindrómáját ronthatta.

Az ...MFI szakvéleménye kiegészítésében (33. számú irat) azt állapította meg, hogy a könyökalagút szindróma kialakulásában szerepet játszott a munkavégzés során a munkadarabok kivételekor jelentkező bal kéz fokozottabb igénybevétele. A soron kívüli munkaköri alkalmassági vizsgálat nem befolyásolta volna a felperes betegségének alakulását. A könyökalagút szindróma miatt 2005. december 21-től tekinthető a felperes eredeti munkakörének ellátására alkalmatlannak.

Ezen szakértői vélemény kiegészítés azt is tartalmazza, hogy a „munkafolyamatot ábrázoló digitális felvételeket áttekintve megállapítható, hogy a munkafolyamat több részből áll, a munkavállalónak lehetősége van testhelyzet változtatásra, mozgásra. Emiatt a munkavégzéshez használt szék, a testhelyzet, a mozdulatok lényeges befolyást nem gyakorolhattak a felperes gerincbetegségének kialakulására, illetve rosszabbodására."

Az ETT véleménye (40. számú irat) szerint a könyökalagút tünetegyüttes kialakulásában a munkaköri leírásban leírt és a felvételeken bemutatott munkavégzés szerepet nem játszott, a panaszok fenntartásában annak szerepe nem zárható ki, de a munkavégzéssel összefüggésbe hozható állapotrosszabbodás nem bizonyítható. A felperes könyökalagút tünetegyüttese miatt eredeti munkakörének ellátására alkalmatlanná vált 2005. december 21-től. A felvételeken bemutatott munkavégzés nem játszott szerepet a mozgásszervi megbetegedések kialakulásában, vagy romlásában. 

Az ETT kiegészítő véleményében (57. számú irat) megismételte, hogy a könyökalagút kialakulásában a munkavégzés nem játszott szerepet, de a már létrejött elváltozások fenntartásában lehetett szerepe. A felperes a munkavégzéskor a testmagassághoz igazítható széket használt, így görnyedt, rendellenes testhelyzet nem igazolható. Az alkalmatlan minősítés elmaradása nem rontotta a felperes állapotát. Ezen vélemény azt is tartalmazza, hogy egyes megbetegedések fenntartásában a munkavégzésnek, illetve az alkalmassági vizsgálat elmaradásának szerepe lehetett. 

Az ETT szakértője (V. T.) tárgyaláson történt meghallgatásakor (64. számú jegyzőkönyv 2. oldal) úgy nyilatkozott, hogy „A peranyagból vettük azt, hogy állíthatók a székek, de ha nem voltak állíthatók, akkor ennek nincs jelentősége, mert ülő testhelyzetben végezték a munkájukat.... Miután saját előadása szerint is 2004. decembertől 2005. áprilisig már táppénzes állományban volt, ezért a munkavégzés az állapotát nem rontotta. 2004. augusztusában még nem lehetett sérvesedése a felperesnek, 2005. januárjában írták le a sérvet, és ezt követően nem dolgozott. A felperes gerincsérve akár a megállapítás előtt két nappal is kialakulhatott... A felperes által végzett munka alkalmas lehetett az állapotrosszabbodás kialakulásához, de orvosi dokumentumok hiányában erre határozottan nem tudunk nyilatkozni. Az állapotrosszabbodás kialakulhatott a betegség spontán lefolyása eredményeképpen, illetőleg bármilyen más tényező hatására. Semmilyen olyan orvosi adattal nem rendelkezünk, amelyből megnyugtatóan állást tudnánk foglalni abban, hogy spontán rosszabbodás, vagy a felperes által felvett testhelyzet okozta a felperes állapotát... A munkavégzés közben felvett testhelyzet a gerinc megcsavarodása mellett a gerincre ható erőkihatás alkalmas lehet az állapot rosszabbítására."

Az ETT szakértők a tárgyaláson (64. számú jegyzőkönyv 4. oldal) úgy összegezték a véleményüket, hogy „A gerincelváltozásban sem oki tényezőként, sem állapotrosszabbítóként nem értékelhető a munkavégzés. Oki tényezőként a csukló megbetegedés kialakulásában sem." (Vélelmezhetően a „csukló" elírás a „könyök" helyett.)

Fenti három egyenrangú szakvélemény értékelésével a megyei bíróság arra a következtetésre jutott, hogy a felperes nem bizonyította a munkaviszonya és a könyökalagút szindróma kialakulása, súlyosbodása, illetve a gerincbetegsége rosszabbodása közötti okozati összefüggés fennálltát.

A bírói gyakorlat szerint - mint ahogy arra az elsőfokú bíróság is hivatkozott - a munkaviszonnyal való összefüggés bizonyításának az eset egyedi sajátosságaihoz igazodóan kell megtörténnie, és azt kell vizsgálni, hogy meghatározott munkakörülmények között huzamosabb ideig történt munkavégzés esetén a megbetegedés, illetve a természetes kórokú megbetegedésre gyakorolt állapotrosszabbító hatás valószínűsítése milyen mértékű, az összefüggés fennállását megalapozó nagyobb fokú valószínűség megállapítható-e. (Legfelsőbb Bíróság ...)

A megyei bíróság álláspontja szerint ez - az okozati összefüggés fennállását megalapozó - nagyobb fokú valószínűség adott esetben nem állapítható meg. Az okozati összefüggés fennállása ugyanis az azt kimondó, vagy valószínűsítő orvos-szakértői véleményre alapozható.

A megyei bíróság megítélése szerint jelen esetben olyan orvos-szakértői vélemény nem áll rendelkezésre, mely alapján megnyugtató módon meg lehetne állapítani a munkaviszony és a könyökalagút szindróma kialakulása, rosszabbodása, illetve a gerincmegbetegedés súlyosbodása közötti okozati összefüggést.

E körben a megyei bíróság a következőket emeli ki:

A három szakértői szakvélemény közül csak az ...MFI szakvéleménye mondja ki egyértelműen, hogy „A könyökalagút szindróma foglalkozási betegségként elfogadható."

Ezzel kapcsolatban a megyei bíróság megjegyzi, hogy az Mt. nem tartalmaz objektív munkáltatói kártérítési felelősség szempontjából különbséget az úgynevezett foglalkozási betegség és egyéb megbetegedés okozta kár között. Ezért a megyei bíróság az ...MFI szakvéleménye szövegét úgy értelmezte, hogy az ...MFI megállapította az okozati összefüggés fennállását a felperes munkaviszony és könyökalagút szindróma megbetegedése között.

A perben beszerzett másik két szakvélemény viszont ezt az okozati összefüggést nem állapította meg. A ...E szakvélemény ugyanis ezen betegséget vibrációs ártalomnak tekintette (ezt is csak feltételes módban: „megfelelhetnek"), s a perben beszerzett bizonyítékok alapján a vibrációs ártalom egyértelműen kizárható.

Ennek ellenére a ...E igazságügyi orvos-szakértője (G. P.) a három szakértői vélemény beszerzését követően a tárgyalás berekesztése előtt, a perben tartott utolsó tárgyaláson is úgy nyilatkozott, hogy „A vibrációs ártalmat a véleményben inkább a könyökcsatorna szűkület megbetegedésére értettük. A könyökcsatorna szűkület létrejöhetett a repetitív csavaró mozdulatoktól is." (74. számú jegyzőkönyv 2. oldal) 

A megyei bíróság álláspontja szerint a szakértő ezen nyilatkozata nem értékelhető akként, hogy a szakértő a korábbi véleményét megváltoztatta volna.

Az ETT vélemény pedig kategorikusan kizárta a munkaviszony és a könyökalagút szindróma kialakulása, illetve rosszabbodása közötti okozati összefüggés fennállását.

A megyei bíróság megítélése szerint a bizonyossággal határos valószínűséggel nem állapítható meg a felperes munkaviszonya és gerincbetegsége rosszabbodása közötti okozati összefüggés sem. 

Az elsőfokú bíróság ítéletében a felperes gerincmegbetegedése romlásában az általa végzett munkaművelet során felvett testhelyzetet közreható tényezőkényt értékelte a ...E szakvéleményére hivatkozással.

Az elsőfokú bíróság azonban kellő súllyal azt nem vette figyelembe, hogy az ...MFI és az ETT szakvéleménye nem támasztja alá ezen részoki összefüggés fennálltát. 

A megyei bíróság álláspontja szerint az okozati összefüggés fennállását - az ítéleti megállapíthatósághoz szükséges mértékben - nem valószínűsíti az olyan szakértői megfogalmazás, hogy „lehetett szerepe, hozzájárulhatott, nem zárható ki." Ezen szövegezések ugyanis azt a feltételezést erősítik, amit V. T. ETT szakértő tárgyaláson (64. számú jegyzőkönyv) úgy fogalmazott meg, hogy az állapotrosszabbodás kialakulhatott a betegség spontán lefolyása eredményeképpen, illetve bármilyen más tényező hatására.

Az elsőfokú bíróság részletesen taglalta, hogy az ETT véleményét miért nem fogadta el, indokolása azonban az ...MFI ezen körben kifejtett véleményére nem tér ki.

A megyei bíróság egyébként nem osztja az elsőfokú bíróság azon álláspontját, hogy mivel a munkavégzés során felvett testhelyzet elemzése nem orvosi szakkérdés, hanem ténykérdés, ezért az ETT e körben kifejtett véleménye a bíróság által felülmérlegelhető. 

A megyei bíróság a ház körüli munkákkal kapcsolatos okfejtésnek azért nem tulajdonított jogi jelentőséget, mert a perben nem az alperest, hanem a felperest terhelte az okozati összefüggésre vonatkozó bizonyítási kötelezettség.

A megyei bíróság egyetértett a felperes azon álláspontjával, hogy az alperesi munkáltató vétkes volt abban, hogy elmulasztotta a 30 napot meghaladó keresőképtelenség esetére kötelezően előírt soron kívüli orvosi alkalmassági vizsgálat elvégeztetését, de a megyei bíróság álláspontja szerint ezzel okozati összefüggésbe nem hozható a felperes állapotrosszabbodása. A megyei bíróság egyébként megjegyzi, hogy ezt az elsőfokú bíróság sem állapította meg. Ezen körben a megyei bíróság hangsúlyozza, hogy ezt az okozati összefüggést orvos-szakértői vélemények sem állapították meg, és azt is figyelembe kell venni, hogy a felperes porckorong elfajulás megbetegedése 2004. augusztustól, ágyéki gerincsérve 2005. január 8-tól, könyökcsatorna szűkület megbetegedése 2005. november 30-tól igazolható, s a felperes 2004. december 10-től 2005. április 10-ig volt 30 napot meghaladóan keresőképtelen állapotban.

Összességében az a megyei bíróság álláspontja, hogy a felperes nem tudta bizonyítani munkaviszonya és megbetegedése, illetve állapotrosszabbodása közötti okozati összefüggés fennállását, ezért viselnie kell a bizonyítás sikertelenségének következményét. (Mt. 174. § (4) bekezdés, Pp. 164. § (1) bekezdés)

Mindezekre tekintettel a megyei bíróság az elsőfokú bíróság ítéletét a Pp. 253. § (2) bekezdése alapján megváltoztatta és a felperes keresetét elutasította.
Mivel a megyei bíróság az alperes kártérítési felelősségének jogalapját nem állapította meg, így a kereseti követelés összegszerűségének vizsgálata nélkül az összegszerűség körében előterjesztett felperesi fellebbezést nem találta alaposnak.

A megyei bíróság a Pp. 78. § (1) bekezdése alapján kötelezte a pervesztes felperest a pernyertes alperes javára együttes első- és másodfokú perköltség megfizetésére, mely a 32/2003. (VIII.22.) IM.sz.r. 3. § (2) bekezdés a) pontja, (5) bekezdés, (6) bekezdés alapján megállapított - az alperesi képviseleti tevékenységgel arányos - ügyvédi munkadíj+ÁFA-összeget foglalja magában. (A megyei bíróság hangsúlyozza, hogy az elsőfokú bíróság ítéletének megváltoztatása folytán a felperesnek ezt az ügyvédi munkadíjat kell megfizetnie az alperes részére.)

A tárgyi költségmentesség folytán le nem rótt kereseti és fellebbezési illetéket, valamint az állam által megelőlegezett szakértői díjat az állam viseli. (A per megindításakor hatályos 6/1986. (VI.26.) IM.sz.r. 2. § (1) bekezdés f) pontja, 13. § (1) bekezdés, 14. §)

Debrecen, 2009. év január hó 22. napján

 ...........sk.  a tanács  elnöke,   ...........sk.  előadó bíró, ...........sk.  bíró