BÁCS-KISKUN MEGYEI BÍRÓSÁG
2.K.21.645/2009/4. szám

A MAGYAR KÖZTÁRSASÁG NEVÉBEN !

A f)-i Megyei Bíróság I.rendű felperes neve I.r. és I.rendű felperes nevené II.r., mindketten I.rendű felperes címe szám alatti lakos felpereseknek,-

a) jogtanácsos által képviselt alperes (alperes címe) alperes ellen,-

ingatlan-nyilvántartási ügyben hozott közigazgatási határozat bírósági felülvizsgálata iránt indított közigazgatási perben meghozta a következő

ÍTÉLETET:

A bíróság a keresetet  elutasítja.

A bíróság kötelezi a felpereseket, hogy külön felhívásra egyetemlegesen fizessenek meg az Államnak 16.500 (tizenhatezer-ötszáz) Ft eljárási illetéket.

A bíróság kötelezi a felpereseket, hogy 15 napon belül egyetemlegesen fizessenek meg az alperesnek 15.000 (tizenötezer) Ft perköltséget.

Az ítélet ellen fellebbezésnek helye nincs.

INDOKOLÁS:

A bíróság a felperesek keresete, az alperes ellenkérelme, a hatósági iratok tartalma, valamint a per egyéb adatai és iratai alapján az alábbi tényállást állapította meg:

A b)-i külterületi 027/3. helyrajzi számú, 7 hektár 7656 m2 nagyságú gyep (legelő) árok és út megjelölésű ingatlan a felperesek egyenlő arányú tulajdonaként volt az ingatlan-nyilvántartásba bejegyezve, az ingatlant a Magyar Állam javára bejegyzett elővásárlási jog terhelte.

A kisajátítást kérő kisajátítási kérelme alapján az M9 gyorsforgalmi út kiépítéséhez szükséges területek tulajdonjogának kisajátítás jogcímén történő megszerzése érdekében a c)-i Regionális Államigazgatási Hivatal d)-i Kirendeltsége a 2009. február 23-án kelt 12-4/2009. számú, 2009. március 06-án jogerőre emelkedett határozatában a fenti ingatlanból egy 3457 m2 nagyságú legelő és út és egy 2937 m2 nagyságú legelő és út területet kisajátításra jelölt ki. Megállapította a kártalanítási összeget. Határozatában rendelkezett arról, hogy annak jogerőre emelkedését követően megkeresi az e)-i Körzeti Földhivatalt a kisajátítással bekövetkezett változás ingatlan-nyilvántartási átvezetése iránt, nevezetesen az ingatlanról a kisajátítási eljárás megindítása tényének feljegyzése, illetve a Magyar Állam javára bejegyzett elővásárlási jog törlése iránt, továbbá a b)-i külterületi 027/3. helyrajzi számú ingatlan megosztása iránt a b)-i 027/7., 027/8. és a 027/9. helyrajzi számú ingatlanokra, az előbbi kettőre a tulajdonjogot a Magyar Állam javára kisajátítás jogcímén, a vagyonkezelői jogot pedig a kisajátítást kérő javára kérte bejegyezni, míg a 027/9. helyrajzi számú ingatlanra a tulajdonjogot eredeti jogcímen változatlan tartalommal kérte a felperesek javára tehermentesen visszajegyezni.
Határozatában megállapította, hogy a kisajátítást kérőnek a kisajátított ingatlan 2010. október 30. napjáig közlekedési infrastruktúra fejlesztésre közérdekű célra kell felhasználni, amennyiben a kisajátítás célja ezen időtartamon belül nem valósul meg, az ingatlan korábbi tulajdonosait visszavásárlási jog illeti meg. 
A határozat indokolása tartalmazza, az beruházás várható kezdési időpontja 2009. második negyedév, várható befejezésének időpontja 2010. harmadik negyedév.

A c)-i Regionális Államigazgatási Hivatal a kisajátítás tárgyában hozott fenti határozatot megküldte az e)-i Körzeti Földhivatal elsőfokú hatóságnak a határozat szerinti átvezetés iránt, a határozat 2009. március 18-án került iktatásra a körzeti földhivatalnál.
Az e)-i Körzeti Földhivatal a 2009. március 18-án kelt 34.405/4/2009. számú határozatával a b)-i 027/3. helyrajzi számú ingatlanról letörölte a kisajátítási eljárás megindítása tényét, valamint a Magyar Állam javára bejegyzett elővásárlási jogot, majd megosztotta az ingatlant a 027/7-9. helyrajzi számú ingatlanokra, és a b)-i 027/7. és 027/8. helyrajzi számú ingatlanokra 1/1 arányban bejegyezte a Magyar Állam tulajdonjogát kisajátítás jogcímén, továbbá vagyonkezelőként a kisajátítást kérő-t.
A b)-i 027/9. helyrajzi számú ingatlanra pedig eredeti jogcímen és határozatszámon visszajegyezte az I. és II.r. felperesek személyenkénti 1/2-ed arányú tulajdonjogát.

A felperesek az elsőfokú határozattal szemben a törvényes határidőn belül fellebbezést terjesztettek elő. Ebben sérelmezték, hogy a földhivatal a kisajátítási határozat alapján nem jegyezte be az őket megillető visszavásárlási jogot a 2007. CXXIII. törvény 35. § (3) bekezdése alapján. 
Kérték, az elsőfokú hatóság vizsgálja meg a kisajátítási eljárás mellékletét képező változási vázrajz érvényességét, álláspontjuk szerint az nem érvényes, mert földhivatal általi újrazáradékolása elmaradt, ezen kívül nem tartalmazza a tulajdonosok aláírását.
Kérték a változási vázrajz és az ahhoz tartozó területkimutatást érvénytelennek tekinteni.

Az alperes mint másodfokú hatóság a 2009. június 29-én kelt 30.449/2/2009. számú határozatában a felperesek fellebbezését elutasította és az elsőfokú hatóság határozatát helybenhagyta.
Arra hivatkozott, hogy az ingatlan-nyilvántartásról szóló 1997. évi CXLI. törvény 30. §-a alapján jogok és tények bejegyzésének, feljegyzésének alapjául szolgálhat a bírósági ítéletet, illetőleg a hatóság határozata is, ha bejegyezhető jogra és tényre vonatkozik. 
Rögzítette, hogy a c)-i Regionális Államigazgatási Hivatal 12-4/2009. számú határozata megfelel a jogszabályi követelményeknek, a kisajátítást elrendelő hatóság megkereste az elsőfokú földhivatalt a határozat átvezetése iránt, a földhivatal az Inytv. 6. § (1) bekezdése alapján a kérelemhez kötöttség elvének megfelelően köteles volt a hatósági megkeresésben, illetve a kisajátítási határozatban feltüntetett változást az ingatlan-nyilvántartásban átvezeti. A kisajátítási határozat nem rendelkezik a kisajátított ingatlanokra történő visszavásárlási jog ingatlan-nyilvántartási bejegyzéséről, valamint a kisajátítási törvény sem rendeli el általános jelleggel a visszavásárlási jog bejegyzését az ingatlan-nyilvántartásba, ezért az elsőfokú hatóság nem követett el jogszabálysértést, amikor megkeresés hiányában nem jegyezte be a kisajátítással érintett ingatlanokra a fellebbezők e jogát. 
Megállapította, hogy a visszavásárlási jog a kisajátítási cél meghiúsulása esetén a hatósági határozatban megjelölt időpont után a törvény erejénél fogva illeti meg a fellebbezőket.
Rögzítette, hogy a kisajátítási határozat mellékletét képező 22/2004. munkaszámú változási vázrajz újrazáradékolása 2008. március 10-én megtörtént, annak érvényességi ideje a kisajátítási határozat 2009. március 06-ai jogerőre emelkedéséig nem járt le.
A kisajátításról szóló 2007. évi CXXIII. törvény 8. § (1) bekezdése értelmében a b)-i 027/3. helyrajzi számú ingatlanból kialakított 027/7. és 027/8. helyrajzi számú ingatlanok tulajdonjogát a Magyar Állam 2009. március 06-án megszerezte, mivel e napon emelkedett jogerőre a kisajátítást elrendelő határozat. A határozat jogerőre emelkedésekor a tulajdonjog megszerzése időpontjában a vitatott változási vázrajz érvényes záradékkal rendelkezett, ezért a jogellenes hatósági határozattal együtt a bejegyzésre alkalmas okiratnak minősült.

A felperesek a jogerős határozattal szemben a törvényes határidőn belül benyújtott keresetükben kérték elrendelni visszavásárlási joguk ingatlan-nyilvántartási bejegyzését a b)-i 027/3. helyrajzi számú ingatlanból a kisajátítást követő változás során kialakuló b)-i 027/7. és 027/8. helyrajzi számú ingatlanokra. 
Arra hivatkoztak, hogy az első és másodfokú határozat sérti az 1997. évi CXLI. törvény 50. § (1) bekezdésében foglalt rendelkezést, valamint a 2007. évi CXXIII. törvény 35. § (3) bekezdésében foglaltakat.
Előadták, hogy a fenti törvényi rendelkezések alapján a földhivatalnak hivatalból a kisajátítást elrendelő határozat alapján be kellett volna jegyezni a Magyar Állam tulajdonába kerülő ingatlanokra a visszavásárlási jogukat. A kisajátítást elrendelő határozat erre vonatkozóan tartalmaz is rendelkezést, ezért alaptalan az ingatlanügyi hatóságnak az Inytv. 6. §-ra való hivatkozása.
Előadták, hogy a földhivatal is megállapította, a kisajátításról szóló határozat tartalmilag és alakilag megfelel a jogszabályi követelményeknek, a bejegyzéshez szükséges adatok rendelkezésre állnak.
Kérték kereseti kérelmüket az f)-i Megyei Bíróság előtt a 2.K.20.759/2009/4. számú folyamatban lévő, a c)-i Regionális Államigazgatási Hivatal 2009. február 23-án hozott 12-4/2009. számú határozatával szemben általuk benyújtott bírósági felülvizsgálat iránti kérelem elbírálása iránti ügyhöz egyesíteni.

Az alperes a kereset elutasítását kérte arra hivatkozással, hogy az általa hozott határozat nem sért jogszabályt.
Előadta, hogy az ingatlan-nyilvántartásról szóló 1997. évi CXLI. törvény 6. §-a alapján az ingatlanügyi hatóság nem terjeszkedhet túl a megkeresésen. A megkeresés a megosztásra és a Magyar Állam tulajdonjogának a bejegyzésére irányult, amit a földhivatal teljesített. 
Kifejtette, hogy a kisajátításról szóló 2007. CXXIII. törvény 35. §-a alapján csak bizonyos feltételek bekövetkezése esetén illeti meg a felpereseket a visszavásárlási jog, akkor ha a kisajátítás célja 2010. október 30-ig nem valósul meg. A felperesek visszavásárlási joga feltételes, továbbá törvényen alapul, amennyiben a feltétel megvalósul, élhetnek vele, a bejegyzés elmaradása a visszavásárlási jog joghatását nem érinti. 
Rögzítette, hogy az Inytv. 50. § (1) bekezdése adott esetben nem alkalmazható, ugyanis a hatósági határozat eredeti szerzésmód, nincs szó tulajdonjog átruházásáról, a visszavásárlási jog nem az okiratban került kikötésre, hanem törvényen alapul, továbbá nem az kérte a bejegyzést, akire átruházták a tulajdonjogot, hanem a hatóság kereste meg a földhivatalt.

A kereset  nem alapos.

A Polgári Perrendtartásról szóló 1952. évi III. törvény (Pp.) 339. § (1) bekezdése szerint, ha törvény ettől eltérően nem rendelkezik, a bíróság a jogszabálysértő közigazgatási határozatot hatályon kívül helyezi és - szükség esetén - a közigazgatási határozatot hozó szervet új eljárásra kötelezi. 

A Pp. 339/A. §-a szerint a bíróság a közigazgatási határozatot - jogszabály eltérő rendelkezése hiányában - a meghozatalakor hatályban volt jogszabályok és fennálló tények alapján vizsgálja felül.

A perben azt kellett a bíróságnak elbírálnia, hogy az első és másodfokú közigazgatási szerv eljárása a jogszabályokkal összhangban álló volt-e, határozatai megfelelnek-e az adott közigazgatási jogviszonyra vonatkozó szabályoknak, helyesen állapították-e meg a tényállást, ha igen, abból megalapozott következtetéseket vontak-e le. Mindez csak a közigazgatási szervek eljárása (határozathozatala) idején fennálló jogi szabályozás és tényhelyzet tükrében ítélhető meg.

A felek között a tekintetben alakult ki a jogvita, hogy a c)-i Regionális Államigazgatási Hivatal 12-4/2009. számú, a felperesek egyenlő arányú osztatlan közös tulajdonát képező b)-i külterületi 027/3. helyrajzi számú ingatlanra vanatkozó kisajátítási határozat alapján, az ingatlan egy részét érintő kisajátítás folytán a megosztás után kialakuló és a kisajátítással a Magyar Állam tulajdonába kerülő ingatlanokra a tulajdonjog átvezetése mellett a felperesek javára visszavásárlási jogot a Magyar Állam tulajdonába kerülő ingatlanokra be kell-e jegyezni, illetve a kisajátítási határozat erre vonatkozóan tartalmaz-e rendelkezést a földhivatal felé vagy sem.
A felperesek álláspontja szerint az ingatlan-nyilvántartásról szóló 1997. évi CXLI. törvény (a továbbiakban: Inytv.) 50. § (1) bekezdése, valamint a kisajátításról szóló 2007. CXXIII. törvény (a továbbiakban: Kstv.) 35. § (3) bekezdése alapján a visszavásárlási jogot a Magyar Állam tulajdonába kerülő ingatlanokra a földhivatalnak hivatalból be kellett volna jegyeznie, a kisajátítási határozat 3. oldal 1 bekezdése tartalmaz is erre vonatkozó megkeresést. 
Az alperes álláspontja szerint a hatósági megkeresés nem irányult a visszavásárlási jog felperesek javára történő bejegyzésére, valamint a felperes által felhívott jogszabályi rendelkezések nem írják elő ilyen esetben a visszavásárlási jog korábbi tulajdonosok javára történő bejegyzését.

Az Inytv. 6. § (1) bekezdése szerint a jogok és jogilag jelentős tények bejegyzésére, illetőleg feljegyzésére irányuló ingatlan-nyilvántartási eljárás - ha e törvény másként nem rendelkezik - az ügyfél kérelmére vagy hatósági megkeresésre indul, és az ingatlan-nyilvántartásba csak az a jog, jogilag jelentős tény jegyezhető be, illetőleg kerülhet feljegyzésre, amelyet a kérelem vagy hatósági megkeresés megjelöl.
Az Inytv. 16. § g) pontja szerint az ingatlan-nyilvántartásba bejegyezhető jog a visszavásárlási jog.

Adott esetben 2009. március 18-án az e)-i Körzeti Földhivatalnál az ingatlan-nyilvántartási eljárás a c)-i Regionális Államigazgatási Hivatal 2009. március 17-én kelt megkeresése alapján indult, amely az elsőfokú földhivatalnak megküldött 12-4/2009. számú határozat és annak alapjául szolgáló területkimutatások és változási vázrajz alapján a kisajátítás tárgyát képező ingatlant érintő tulajdonjog ingatlan-nyilvántartási átvezetésére irányult.
Az Inytv. 6. § (1) bekezdése alapján a földhivatal a hatósági megkeresésben foglaltakhoz kötve van, nem rendelheti el olyan jog vagy tény ingatlan-nyilvántartási bejegyzését, ami a hatósági megkeresésben nem szerepel.

A kisajátítást elrendelő határozat a körzeti földhivatal felé egyértelmű rendelkezést tartalmaz a kisajátítással bekövetkezett változások ingatlan-nyilvántartási átvezetése tekintetében, a kisajátítást elrendelő határozat rendelkező részében - 2. oldal utolsó bekezdés - három pontban vannak feltüntetve az átvezetendő változások.
A határozat rendelkező része nem tartalmaz megkeresést az elsőfokú földhivatal felé a visszavásárlási jog felperesek javára történő bejegyzésére.
A kisajátítást elrendelő határozat rendelkező részében a hatóság - a 3. oldal első bekezdés - megállapítja, amennyiben a kisajátítás célja 2010. október 30. napjáig nem valósul meg, az ingatlan korábbi tulajdonosait, a felpereseket visszavásárlási jog illeti meg. A megállapítás nem azonos az ingatlan-nyilvántartási megkereséssel.

A Kstv. 35. § (1), (2) és (3) bekezdései szerint a kisajátított ingatlan csak a kérelemben megjelölt célra használható fel. 
A kisajátítást kérőnek az ingatlant a kisajátítási határozatban meghatározott határidőn belül a kisajátítás céljára fel kell használnia és a kisajátítási cél szerinti használatot a kisajátítási határozatban előírt időtartamig biztosítani kell. 
Amennyiben a kisajátítás célja a (2) bekezdésben meghatározott időtartamon belül nem valósul meg, az ingatlan korábbi tulajdonosát visszavásárlási jog illeti meg. 

A Kstv. fenti rendelkezései alapján a visszavásárlási jog a Kstv. 35. § (3) bekezdésében foglalt feltételek fennállása esetén a törvény erejénél fogva keletkezik, adott esetben akkor, ha a kisajátítás célja, a közlekedési beruházás 2010. október 30. napjáig nem valósul meg. Vagyis az első és másodfokú földhivatali határozat hozatala időpontjában (2009. március 18. és 2009. június 29-én) a visszavásárlási jog a felperesek javára nem keletkezett, ez legkorábban 2010. október 31-én keletkezik, ha a kisajátítás tárgyát képező beruházás nem valósul meg.

Téves a felpereseknek az Inytv. 50. § (1) bekezdésében foglalt jogszabályi rendelkezéshez fűzött jogértelmezése.

Az Inytv. 50. § (1) bekezdése szerint hivatalból be kell jegyezni a tulajdonjog átruházására irányuló okiratban kikötött haszonélvezeti jogot, használat jogát, tartási vagy életjáradéki jogot, elő- vagy visszavásárlási jogot, telki szolgalmi jogot, vételárhátralék biztosítására alapított jelzálogjogot, elidegenítési és terhelési tilalmat akkor is, ha az akire a tulajdonjogot átruházták csak a tulajdonjog bejegyzését kéri. 

E körben a bíróság egyetértett az alperes ellenkérelmében kifejtett érvekkel, adott esetben a visszavásárlási jog nem szerződésen, nem megállapodáson alapul, hanem a Kstv. 35. § (3) bekezdésében meghatározott feltétel beállása folytán törvény erejénél fogva keletkezik, illetve kisajátítás elrendelése esetén a tulajdonjog átszállása hatósági határozat alapján történik eredeti módon, nem pedig tulajdonjog átruházása útján származékos módon.

A bíróság elutasította a felpereseknek az ingatlan-nyilvántartási átvezetés alapjául szolgáló perbeli kisajátítási határozattal szemben felperesek által benyújtott bírósági felülvizsgálati kérelem folytán 2.K.20.759/2009. számú perhez történő egyesítési kérelmet jelen pernek, egyrészt alperesi oldalon a felek azonossága nem állapítható meg, másrészt e perbeli jogvita a kisajátítás tárgyában hozott határozat bírósági felülvizsgálata miatt folyamatban lévő pertől függetlenül elbírálható volt.

A bíróság megállapította, hogy az 1990. évi XCIII. törvény 59. § (1) bekezdése és a Pp. 78. § (1) bekezdése alapján a felperesek kötelesek a Magyar Államnak külön felhívásra egyetemlegesen megfizetni a per tárgyi illetékfeljegyzési joga folytán Állam által előlegezett 16.500 Ft eljárási illetéket.

A bíróság kötelezte a felpereseket a Pp. 78. § (1) bekezdése, valamint a 32/2003.  IM rendelet 3. § (2) bekezdés a) pontjának analóg alkalmazásával az alperesi képviselettel felmerült jogtanácsosi munkadíj címén 15.000 Ft perköltségnek az alperes részére történő egyetemleges megfizetésére.

Az ítélet ellen a fellebbezés a Pp. 340. § (1) bekezdése alapján kizárt.

Kecskemét, 2009. november 04.
dr. Virág Andrea s.k.
bíró